Režie:
Peter BergScénář:
Michael TaylorKamera:
Stephen McNuttHrají:
Nikolaj Coster-Waldau, Kerry Bishé, Joy Bryant, Jose Pablo Cantillo, Ritchie Coster, James D'Arcy, Clea DuVall, Gene Farber, Sienna Guillory, Erik Jensen (více)Obsahy(2)
Dvanásti starostlivo vybraní a vycvičení astronauti sa vydajú na desaťročnú cestu vesmírom ku vzdialenému planetárnemu systému Epsilon Eridani. Ich úlohou je objaviť a preskúmať ďalšiu obývateľnú slnečnú sústavu. Aby posádka, vyčerpaná izoláciou v hlbinách vesmíru a pomaly plynúcim časom, ľahšie znášala dlhú misiu, vesmírná loď Phaeton je vybavená systémom virtuálnej reality. Vďaka nemu si dvanásti astronauti môžu vytvárať svoje vlastné súkromné svety, stýkať sa s rôznymi virtuálnymi osobami a prežívať s nimi zaujímavé dobrodružstvá. Lenže jedného dňa začne prístroj zlyhávať a posádka lode Phaeton, tak ako aj osud ich cieľovej planéty, sa ocitnú v ohrození. Zistia, že niekto nahral do počítača vírus, ktorý napadol aj ich vlastné myslenie a ohrozuje bezpečnosť lode. A jeden z nich je pravdepodobne zradca, sabotér a vrah, ktorý chce zničiť celú misiu. Navyše, všetci špeciálne vybraní vedci majú veľmi komplikované a výbušné povahy, takže situácia na palube sa už onedlho stane kritickou... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (68)
Tenhle pilotni dil rozhodne nadchl, osobně tedy velice doufám, že se bude točit seriál. Je to podstavené na podobném principu jako Defying Gravity, po všech stránkách Virtuality trochu klopýtá, ale mystery stránku má promyšlenou o trochu lépe. Mno jsem zvědav, zajiímavých sci fi seriálů je jako šafránu a tohle se jeví jako dobré osvěžení. Kromě efektů které mi nepříjdou nijak extra, mě tohle dílo ale docela zaujalo. Mám ovšem pocit, že vše zkončí velkým zjištěním kdy posádka zjistí, že vlastně vše je jenom virtuální realita a oni sami si hoví pěkně v teplíčku doma. Můžu se mýlit ale tohle nutkání to trošku sráží, takže dám nakonec hodně silné tři hvězdy. ()
Velmi dobré dílko, které by si zasloužilo pokračování. Různorodá posádka vesmírné lodi, co uniká ve volném čase do virtuální reality, kde se objeví závažná "chyba". Hm takový seriál bych si nechala líbit. Celé se to odehrává ve stylu drsnějšího "Big Brother" s hlavní otázkou: je tohle skutečnost nebo ne? Ke konci mi to připomnělo Třinácté patro. Myslím, že 4* jsou zaslouženě. ()
Ako samostatný film nefunkčné. Aj ako pilot to trochu kolíše - pekne by sa z toho dali spraviť dve vygradované epizódy, takto ide o nevyvážený vývoj príbehu. Nadhodené motívy v určitej miere spracoval seriál STAV BEZTÍŽE, ktorý však ťaží predovšetkým zo vzťahov medzi postavami... Virtuality skúšal aj nejaké temnejšie prvky, ale nestihol ich rozvinúť... ()
Velice nezáživné, levná produkce byla cítit na každém rohu. Děj se ze začátku ubíral alespoň trochu zajímavým směrem, kdy se posádce ve virtuální realitě objevoval ten samý neidentifikovatlený člověk a buď je zabil, či si s nimi jen tak zahrával. Už tam padla otázka, proč se posléze na brífinku nebyli schopni ostatní dopídit toho, že ano, opravdu se každému z nich objevil v projekci ten samý člověk. Bohužel, děj pak už nedával smysl, hlavně chování některých postav (proč se probůh kapitán začal najednou chovat jak zfanatizovaný magor), či co vlastně byla a nebyla pravda. A když se dostanu k zakončení, to nedalo ani tak další otázky, jako spíš absolutní nic. Na 87 minut se film zdál navíc až nekonečně dlouhý. 40% ()
Tak trochu logické vyústění střednědobých tendencí televizní "zábavy" - skloubení "umělé" reality show, sci-fi a dramatu, kde ve středu dění stojí vhodně zvolený -rozuměj velmi rozmanitě, aby byl dostatečně konfliktní- vzorek lidské populace, jenž je vhazován do fantasticky-dramatických situací. Tento materiál ještě nabývá na své síle ve chvíli, kdy je divákovi servírován skrz netradiční nelineární způsob vyprávění, tedy skrz introspektivní vnímání jednotlivých charakterů, kdy je třeba celkový pohled na věc skládat jako mozaiku. Navíc není tak podstatná logika děje, jako maximální snaha o dojem realističnosti. A opět se daří ... Ronald D. Moore & Michael Taylor (dva z nejsilnějších koňů stáje BSG) znovu útočí na diváka salvou emocí, pesimismu a deprese. A já se ptám, zda to má smysl, točit seriál, kterým se pomalu a jistě daří stírat 4 zeď, kdy si divák přijde v kolektivu charakterů jako doma, protože jsou to "obyčejní a chybující" lidé vhození do extrémních situací, které řeší racionálně, až to budí dojem realističnosti, a který statečně tne do současných problémů (ať už globálních či společenských), že z nich pomalu stříká krev? Inu pro scífkové emoční masochisty (ano řadím se mezi ně i já) by to byl nejkrásnější splněný sen, kdyby Virtuality seriál vznikl, žel je to zatím ve hvězdách. 80% BTW - hudba, herci a režie ... nadprůměrný televizní standard. ()
Reklama