Režie:
Giuseppe TornatoreScénář:
Giuseppe TornatoreKamera:
Enrico LucidiHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Francesco Scianna, Margareth Madè, Raoul Bova, Giorgio Faletti, Leo Gullotta, Ángela Molina, Enrico Lo Verso, Laura Chiatti, Nino Frassica, Monica Bellucci (více)Obsahy(2)
Výpravná historická freska představuje osobitý pohled na Sicílii v průběhu 20. století. Svůj velkolepý film zamýšlel slavný sicilský rodák, režisér a scenárista Giuseppe Tornatore (Bio Ráj, Malena) jako poctu rodnému městu Baghería (v dialektu Baaria). Líčí život tří generací vlastní rodiny, prostřednictvím autobiografického vyprávění dává však nahlédnout i do proměnlivé historie Sicílie v průběhu 20. století.
Historické události postihující svérázný ostrov byly strastiplné i radostné, vyprávění dětskýma očima ovšem režisérovi umožňuje vše zalít změkčujícím světlem vzpomínek. Hlavní postavou procházející celým snímkem je režisérův otec (ve filmu pojmenovaný Peppino Torrenuova), kterého sledujeme od nuzného dětství přes mládí, kdy vyrůstá v nadšeného idealistu, až po letech dozrává ve zkušeného politického matadora, aniž by na jediný okamžik přestal být tvrdohlavým a hrdým Sicilanem. Pět desetiletí jeho osudu je provázáno s osudem Bagheríe, úchvatného barokního městečka, jehož náměstí zažilo fašistické přehlídky, defilé amerických vojsk i komunistické manifestace.
(Česká televize)
Videa (1)
Recenze (91)
Tak se mi zdá, že Tornatore měl v hlavě obraz, ale potřeboval k nim najít brýle, které by jej omluvily před kritikou z přílišného sentimentu a zrůžovění skutečnosti. Nasadil si tedy tedy masku dvou malých chlapců, jednoho spícího a druhého rovnou letícího. Nyní bez problémů sneseme, že půlka dění vypadá sen, kouzlo, či klukovská hra. Můžeme věřit klidně tomu, že jde o kouzlem seslaný sen o vzpomínkách někoho jiného. Pojetí snímku utvrzuje podezření, že je tomu opravdu tak. +++++ Když se snažíme vyprávět souvislý příběh na základě našich vzpomínek, musíme často svou paměť vědomě usměrňovat, jinak se rozbíhá nechronologicky pod tlakem různých asociací a pokud má být tím příběhem život náš a našich rodičů, je to již obzvláště obtížné, protože životy se neskládají do dramatických oblouků, neberou na sebe strukturu dramatu. Na zásadní část událostí má člověk pramalý vliv, vnější svět je obrovský a tak chybí jednoznačné kauzální propojení. +++++ Baaria právě tímto usměrňovaným polokauzálním způsobem řadí postupně své historky. Pokud se příčiny pohybují napříč hrdinovým životem, máme o nich povědomí, jsou-li vzdálené, přicházejí jejich důsledky náhle a nečekaně. Usměrňované vzpomínky sledují tok času, jindy je vede spíše motivická, ba přímo vizuální asociace, vyjádřená kupříkladu takto: zuby - střih - zuby či někdo mi hýbe s hlavou - střih - někdo jiný mi hýbe s hlavou nebo hadi - střih - hadičky. +++++ Šitíčko umné, švy perfektní, ale výsledek je nuzný kabát z pestrobarevných odstřižků, který je každému strášně dlouhý. Ano, ano, jde přeci o kouzlem seslaný sen o vzpomínkách někoho jiného či tak něco. Nasaď si taky, Subjektive, ty brýle, uvidíš ostře! Jenže mně se vůbec nechce. +++++ Pohlednice nenakupuji, proti krásnému krásnému nic nemám, krásné ošklivé je mi obvykle cizí. Mafie, fašismus ani komunismus nechci vidět jako součást lokálních koloritů, jež mají dodávat kraji na osobitosti. Baaria dokráčela přibližně na půl cesty k tomuhle mně nesympatickému cíli. Bagheria již nežije skutečným životem, ale stává se skanzenem mýtů a představ, pouťovou atrakcí, Disneylandem sicilskosti a krámkem se zaručeně místními suvenýry. Když zasmrádne paměť, čpí to sentimentem. Silné **. ()
Tak už i režisér mnou zbožňovaného Bio ráje si vybral svou slabou chvilku. Sledovat přes dvě hodinky tenhle portrét poválečné Itálie prostřednictvím hrdinů jedné zapadlé italské vesnice, která se zmítala ve víru politiky a komunismu, není žádná slast. Z celého filmu si zapamatuji jen milostné vzplanutí mezi hlavními představiteli, protože to jediné bylo uvěřitelné a krásné. Pro mě další z filmů, u kterých jen milosrdně čekám, kdy skončí. ()
Tornatoreho filmy sú úžasné svojou živou atmosférou, ktorá dokáže dokonale vystihnúť zobrazené prostredie a udalosti. ALE málo je v tomto prípade naozaj viac - lebo zobraziť historickú epochu 60tich rokov, ktoré so sebou v Taliansku priniesli rôzne zmeny (politické, sociálne a ekonomické), tak to je úloha dosť odvážna. Nehovorím, že by Tornatore túto úlohu nesplnil, ale tých skokov v deji bolo až príliš a domýšľať si každú medzeru bez úplnej znalosti historických súvislostí bolo dosť náročné. Aj keď to som určite nevnímal ako najväčší problém - ten som videl skôr v tom, že príbeh nepôsobil až tak dramaticky ako by som očakával. Ten realizmus bol síce krásny, ale obohatiť ho nejakou lepšou zápletkou by bolo podľa mňa veľmi prínosné. Ale teraz aj pozitíva (a tých bolo isto viacej ako negatív): skvelo vystihnutá atmosféra sicílskeho malomesta počas rôznych historických epoch, skvelá práca s kamerou, výborná hudba majstra Morriconeho, niekoľko odľahčujúcich komických dialógov (napriek ťažkým časom) a svojim spôsobom aj vydarený a odvážny námet. ()
Uz dlouho jsem se netesil - tak jako v tomto pripade - na finalni titulky. 150 min bez jakehokoliv prekvapeni ci napeti popisuje zivot komunistickeho, klasicky po italsku ujeceneho, sicilskeho rodu Tarranuovu... a dal? Co tim chtel vubec basnik rict??? O vyssim hodnoceni by se mozna dalo uvazovat, ovsem nikoliv pri teto stopazi... ()
70% Za prvé musím říct, že jsem se těch 150 minut ani chvilku nenudil, to je velké plus. Za druhé musím říct, že jsem to viděl včera a pulka filmu už mi z hlavy vyšuměla a druhá vyšumí do týdne (jediné, co si zapamatuju, bude nová informace, že komunisté měli masivní podporu i v Itálii). Baaria nemá skoro nic zapamatovatelného, jsou to takové nemastné neslané epizodky z Italie 2. poloviny 20. století, ale moc se to ho v nich nestane, místy je to zmatené, divák se špatně orientuje v postavách, je jich moc a herci jsou si hrozně podobní a ještě nejsou ty epizodky příliš dobře poslepované. Zatmívačky a roztmívačky ve filmu z roku 2009!? To uz se prece davno v kinematografii k dejovym prechodum nepoužívá. To oddělení scén se nějak vůbec střihačovi nepovedlo, co se ale povedlo je práce kameramana, herců, obzvlášť těch děských a samozřejmě mistr Ennio...jen skoda ze pod zaverecne titulky dal Tornatore kromě jeho hudby i nějaké mluvené projevy, které ani autor kinotitulků nepřeložil, takže nevím jaký je jeho smysl, ale to je hřích rušit mistrovy tóny... Chvílemi mi obyvatelé Sicílie hrozně moc připomínali Rómy, neustálé hádky a řev, divoká povaha plná šarvátek, skoro jako by to byl dokument ze sídliště Janov... ()
Galerie (95)
Zajímavosti (7)
- Na filmu bylo zaměstnáno více než 35 000 komparsistů. (ČSFD)
- Talianska ochranárska organizácia ENPA ostro kritizovala scénu s porážkou býka a chcela tvorcov zažalovať. (whack)
- Zahajovací film na festivalu v Benátkách roku 2009. (ČSFD)
Reklama