Režie:
Giuseppe TornatoreScénář:
Giuseppe TornatoreKamera:
Enrico LucidiHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Francesco Scianna, Margareth Madè, Raoul Bova, Giorgio Faletti, Leo Gullotta, Ángela Molina, Enrico Lo Verso, Laura Chiatti, Nino Frassica, Monica Bellucci (více)Obsahy(2)
Výpravná historická freska představuje osobitý pohled na Sicílii v průběhu 20. století. Svůj velkolepý film zamýšlel slavný sicilský rodák, režisér a scenárista Giuseppe Tornatore (Bio Ráj, Malena) jako poctu rodnému městu Baghería (v dialektu Baaria). Líčí život tří generací vlastní rodiny, prostřednictvím autobiografického vyprávění dává však nahlédnout i do proměnlivé historie Sicílie v průběhu 20. století.
Historické události postihující svérázný ostrov byly strastiplné i radostné, vyprávění dětskýma očima ovšem režisérovi umožňuje vše zalít změkčujícím světlem vzpomínek. Hlavní postavou procházející celým snímkem je režisérův otec (ve filmu pojmenovaný Peppino Torrenuova), kterého sledujeme od nuzného dětství přes mládí, kdy vyrůstá v nadšeného idealistu, až po letech dozrává ve zkušeného politického matadora, aniž by na jediný okamžik přestal být tvrdohlavým a hrdým Sicilanem. Pět desetiletí jeho osudu je provázáno s osudem Bagheríe, úchvatného barokního městečka, jehož náměstí zažilo fašistické přehlídky, defilé amerických vojsk i komunistické manifestace.
(Česká televize)
Recenze (91)
Není nic horšího než koukat na 150 minut nudného a zbytečně natahovanáho filmu. Od Tornatoreho jsem čekal trošku větší nářez než tohle. Kamera a hudba byla v pořádku, ale boužel příběh mě vůbec nezaujal. ()
70% Za prvé musím říct, že jsem se těch 150 minut ani chvilku nenudil, to je velké plus. Za druhé musím říct, že jsem to viděl včera a pulka filmu už mi z hlavy vyšuměla a druhá vyšumí do týdne (jediné, co si zapamatuju, bude nová informace, že komunisté měli masivní podporu i v Itálii). Baaria nemá skoro nic zapamatovatelného, jsou to takové nemastné neslané epizodky z Italie 2. poloviny 20. století, ale moc se to ho v nich nestane, místy je to zmatené, divák se špatně orientuje v postavách, je jich moc a herci jsou si hrozně podobní a ještě nejsou ty epizodky příliš dobře poslepované. Zatmívačky a roztmívačky ve filmu z roku 2009!? To uz se prece davno v kinematografii k dejovym prechodum nepoužívá. To oddělení scén se nějak vůbec střihačovi nepovedlo, co se ale povedlo je práce kameramana, herců, obzvlášť těch děských a samozřejmě mistr Ennio...jen skoda ze pod zaverecne titulky dal Tornatore kromě jeho hudby i nějaké mluvené projevy, které ani autor kinotitulků nepřeložil, takže nevím jaký je jeho smysl, ale to je hřích rušit mistrovy tóny... Chvílemi mi obyvatelé Sicílie hrozně moc připomínali Rómy, neustálé hádky a řev, divoká povaha plná šarvátek, skoro jako by to byl dokument ze sídliště Janov... ()
Aj, tohle bolí. Dvouhodinový sled tu úsměvných, tu připotomělých scén vedoucích odnikud nikam. Přesně takhle nemá vypadat dvou a půl hodinový epos. Přeceněný film, který vám zaručeně zkazí zbytek večera (toho mála, co zbyde). ()
Tak už i režisér mnou zbožňovaného Bio ráje si vybral svou slabou chvilku. Sledovat přes dvě hodinky tenhle portrét poválečné Itálie prostřednictvím hrdinů jedné zapadlé italské vesnice, která se zmítala ve víru politiky a komunismu, není žádná slast. Z celého filmu si zapamatuji jen milostné vzplanutí mezi hlavními představiteli, protože to jediné bylo uvěřitelné a krásné. Pro mě další z filmů, u kterých jen milosrdně čekám, kdy skončí. ()
Bio ráj, Maléna či Neznámá, nebo Legenda o "1900" jsou mi bližší a srozumitelnější. Baaria je pro mě bohužel snímkem nepochopitelným, stejně jako nekonečnost vesmíru. Jde o dílo příliš umělecké a pojato tak, že jsem místy stíhal konzumovat pouze vyprávění obrazu (což ostatně umí Tornatore více než skvěle) a pozadí, ten vlastní dějový obsah, se v záplavě obrazu a mnoha postav postupně utápěl. Z tohoto snímku (v protikladu od Neznámé a jiných jeho filmů) mám pocit, že ke skvělému obrazovému vyjádření mělo být dialogům věnováno více prostoru. Zcela jistě by to přispělo větší srozumitelnosti. Po zhlédnutí jsem měl pocit, jako bych koukal celou dobu na vysoce umělecká Piccasova malířská díla, kterým nerozumím. Mnohdy méně znamená více. Souhlasím s komentářem uživatele Matty. ()
Fragmentované vzpomínání se zajímavou kompozicí skladby, bohužel však se slabším obsahem i nevelkým emocionálním dopadem. Amarcord meets Bio Ráj meets Maléna. (U mě prozatím nejslapší Tornatoreho film.) Morricone - jak jinak - na výbornou. ()
Hm, trošku nepřehledný a chvilkama dosti uspávající... ani to, že trvá téměř 2,5h tomu moc nepřidá... A to, na co sem se těšil nejvíce, hudba Ennia Morriconeho, mě tentokrát (narozdíl třeba od takové Misie či směsi všech možných westernů) bohužel opravdu moc neoslovila... Škoda, není to dílo, které byste si pamatovali nějak opravdu dlouho... 45% Respektive, po dvou týdnech již ani nevím, co se tam dělo...asi tak ()
Bravo - Be Italien ;-) ()
Giuseppe Tornatore je skvělý režisér, který dokáže výtečně zachytit postavy, ale i prostředí a vlastně také dobu. To se mu daří i ve filmu "Baaria", kterým vlastně navazuje na svůj film "Bio Ráj". Jenže mám pocit, že si vzal schéma a akorát do něj zkusil napasovat nové postavy a osudy, což tentokrát tak skvěle nevyšlo. ()
Jedná sa o sériu scén, z ktorých mnohé sú zobrazované s pozoruhodnou originálnou krásou. Je to freska života v južnom Taliansku od 20. rokov minulého storočia po súčasnosť. Vo filme existuje však príliš veľa jednotlivých scén, ktoré sa nespájajú, aby vytvorili film. To neznamená, že by ste sa na to nemali pozerať. Skôr naopak. Veľa z nich je skutočne pozoruhodne nádherných. 6/10 ()
Taliansku kinematografiu mam celkom dobre napozeranu, ale tomuto Tornatoreho filmu sa budem vyhybat. Dej, to je tuna absolutne sci-fi a vakuum. 30 % ()
Pane režisére, váš film mě vůbec ničím nezaujal a není to tím, že mi nevoní ukřičená sicilská nátura. Tenhle sled paobrazů s různými časovými odskoky nevzbuzuje žádný zájem o děj ani empatii s postavami. A ani ten Ennio nevykouzlil nic převratného; však nač zde plýtvat talentem. ()
Tornatoreho filmy sú úžasné svojou živou atmosférou, ktorá dokáže dokonale vystihnúť zobrazené prostredie a udalosti. ALE málo je v tomto prípade naozaj viac - lebo zobraziť historickú epochu 60tich rokov, ktoré so sebou v Taliansku priniesli rôzne zmeny (politické, sociálne a ekonomické), tak to je úloha dosť odvážna. Nehovorím, že by Tornatore túto úlohu nesplnil, ale tých skokov v deji bolo až príliš a domýšľať si každú medzeru bez úplnej znalosti historických súvislostí bolo dosť náročné. Aj keď to som určite nevnímal ako najväčší problém - ten som videl skôr v tom, že príbeh nepôsobil až tak dramaticky ako by som očakával. Ten realizmus bol síce krásny, ale obohatiť ho nejakou lepšou zápletkou by bolo podľa mňa veľmi prínosné. Ale teraz aj pozitíva (a tých bolo isto viacej ako negatív): skvelo vystihnutá atmosféra sicílskeho malomesta počas rôznych historických epoch, skvelá práca s kamerou, výborná hudba majstra Morriconeho, niekoľko odľahčujúcich komických dialógov (napriek ťažkým časom) a svojim spôsobom aj vydarený a odvážny námet. ()
Neznatelně se přeléva z komediální stránky (válka, komunismus) k dramatické (život a smrt), ale nějak jsem nepochopil, proč bych měl tenhle životopis sledovat, i když by měl svým metafyzickým koncem vypovídat něco o bludném kruhu života a o tom, jak snadno nám proklouzne prsty a jak se svět kolem nás neustále proměňuje a věci, které máme rádi, jsou bez milosti bourány. ()
Velkolepý obrazově krásný film jako pocta režisérovu rodnému městečku Bagheria a životě na Sicílii. Historie a obrazy života oblasti ve dvacátém století, se svojí tvrdostí a syrovostí, fašistickým okouzlením mocí, prolomováním složitých bariér mezi mužskou a ženskou částí, komunistickou ideologickou snahou o zrovnoprávnění nejchudších vrstev i mafiánskou podstatou fungování společnosti. Těžkosti i radosti zalité příjemným slunečním svitem. Vše se točí kolem postavy Peppina Torrenuovy (gereovsky vypadající Francesco Scianna, jako nejmenší Giovanni Gambino, jako malý Davide Viviani), který se z chudých poměrů stává charakterově čestným člověkem, který se s čistou ideologickou snahou komunistických myšlenek snaží změnit život chudých a zlepšovat kvalitu života a bojovat proti všem nešvarům společnosti. Z dalších postav: Peppinova oddaná žena Mannina (Margareth Madè a jako malá Mariangela Di Cristina), její přísná a milující matka Sarina (Ángela Molina, jako mladší Nicole Grimaudo), Peppinův bratr Nino (Salvo Ficarra), Peppinův prostý a čestný otec Ciccio (Gaetano Aronica, jako mladý Alfio Sorbello), a velká hromada dalších a dalších v tom velkém a nepřeberném mraveništi a v průběhu několika desítek let. Líbivé, velkolepé, a přesto svým způsobem povrchní pro svoji překotnou snahu zachytit vše. Ale přesto jde o zdařilou poctu své rodné oblasti a jistému romantickému způsobu života, který je již bohužel pouhou minulostí. ()
67. Zlatý Glóbus za rok 2009 - nominace (1) - Nejlepší cizojazyčný film - Itálie ()
Furt je to laska, ale tentokrat jsou tyhle dejiny Italie v kostce fakt prazdna podivana. Ale krasna, to rozhodne ano. ()
Uz dlouho jsem se netesil - tak jako v tomto pripade - na finalni titulky. 150 min bez jakehokoliv prekvapeni ci napeti popisuje zivot komunistickeho, klasicky po italsku ujeceneho, sicilskeho rodu Tarranuovu... a dal? Co tim chtel vubec basnik rict??? O vyssim hodnoceni by se mozna dalo uvazovat, ovsem nikoliv pri teto stopazi... ()
Hned poznáte, že film dělal Tornatore. Zase pohledy zpět, zase metafory. Zase je tu malý kluk, který za něčím běží nebo jen tak se někam žene, je tu despotická škola, je tu Sicílie, je tu chudoba, je tu Duce, je tu válka! Příběh je bohužel postaven příliš autobiograficky a věřím, že na Sicílii se líbil. Proti Maleně je to velmi slabé, spousta zbytečných scén, někdy to zachází až do nesrozumitelnosti. Vypíchl bych ale závěrečnou scénu, kterou si nenechte ujít. Hudba Morriconeho je skvělá, kamera taktéž a filmu neškodí zvýšený kontrast a přídavek žluté. Vůbec mi naopak nevadilo, že film je o komunistech. Chátra momentálně vládnoucí by si to měla vzít jako školní představení. Čím více je národ zbídačelý, tím více inklinuje ke komunismu. Pendrek záleží na tom, zda jsou to Češi nebo Italové. ()
Mooooc dlhé a pritom bez pútavého príbehu. ()
Reklama