Režie:
Sandra NettelbeckScénář:
Sandra NettelbeckKamera:
Michael BertlHrají:
Ashley Judd, Goran Višnjič, Lauren Lee Smith, Alexia Fast, Alberta Watson, Leah Cairns, David Hewlett, David Nykl, Chelah Horsdal, Ali Liebert, Sunita Prasad (více)Obsahy(1)
Koprodukční drama režisérky Sandry Nettelbeckové divákům představí šarmantní a půvabnou profesorku hudby, která je podruhé vdaná, má třináctiletou dceru a zdánlivě jí nic neschází ke štěstí. Přesto se utápí v depresích a bipolární porucha ji posléze přivede až ke zhroucení a k úvahám o tom, zda nemá skoncovat se životem. V léčebně se pak setkává s podobně postiženou Mathildou, jíž se snaží pomoci…V hlavní roli exceluje Ashley Juddová, jejího manžela ztělesnil Goran Visnjic. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (97)
Jeden z filmů, v nichž je vedoucím motivem diagnóza nemoci. Obvykle se v těchto souvislostech míří k rakovině, stařecké demenci… Zde si autoři vzali sakra těžké, protože obtížně sdělitelné, téma psychické deprese. A zvládli to opravdu skvěle, protože přimět diváka vhlédnout do duše nemocné psychiky je o několik stupňů obtížnější, než popsat strach či statečnost v boji nevyléčitelností a s vědomím brzkého nevyhnutelného konce, nebo trápení okolí s tím, že se jim jejich nejbližší nedokáží vrátit z vycházky domů. Tohle je opravdu film – také díky skvělé Ashley Judd. ()
Silný emocionální zážitek, který jsem sledoval pouze díky obsazení - David Nykl & David Hewlett. Dramata mi celkově nic neříkají, dokážu je strávit, když je samotné drama o něco doplněno - komedii, thriller, akčnost etc. Zde se nám však dostává pouze porce silného dramatu. Být zastánce dramatu pravděpodobně dám plný počet, takhle dávám tři hvězdy. ()
Rozbombardovaná jsem víc jak Drážďany. Wow, tento film bolí... Bolí mě ještě hodinu po jeho projekci a bude bolet ještě dlouho poté. Stáhlý žaludek a pocit prázdna, který mě zajal při sledování tohoto nevšedního snímku. DEPRESE, BEZNADĚJ, BOLEST. Tyto pocity mě naplňovaly každou minutou filmu. Asi si říkáte, proč se mučit? Protože i když s v průběhu filmu několikrát rozhodnu o jeho definitivní utnutí, a v jeho promítání musím dělat přestávky, abych tu dávku, tu smršť snesla, přesto jsem zvědavá, jak se bude příběh vyvíjet. A vyvíjel se. Někdo říká, že pomalu, já mám za to, že se odvíjel přesně akorát. Jeho stopáž je pro mě zobrazením táhnoucí se nemoci, ze které není prakticky úniku. Nemoci, kterou nelze vyléčit 20 tabletami po osmi hodinách a z níž se dotyčná osoba dostává celoživotně s nejistým výsledkem. Připadala jsem si jako ve snu. V tom nejzlejším snu, z něhož není možno se probudit, až nakonec... Vysvitne světlo. V případě Helen, tu vysvitla přímo záře, a to v podání Ashley Judd, jejíž ztvárnění hlavní hrdinky bylo víc jak uvěřitelné. Brilatně se zde předvedla i Lauren Lee Smith, coby spřízněná Helenina duše a jejich přátelství mi možná usnadnilo pochopit alespoň částečně nitro žen, trpících depresí tak silnou, že jsou nebezpečné sobě samy. Celou dobu jsem se snažila proklouznout do její mysli myslím, že se mi to i podařilo. Avšak ne zcela. "What I do remember is a sense that reality is thin. Thin as lake ice after a thaw and we fill our lives with noise and light and motion to hide that thinness from ourselves." Ano, film velice zdařile snímá problematiku, která je tak zapeklitá a komplikovaná, že není vůbec snadné ji nějakým důvěryhodným způsobem ztvránit. Vynikající scénář, plynulý děj a ta hudba... Miluju piáno a smyčcové nástroje a tady byly vždy použity ve správnou chvíli na správném místě. Jediné, co bych vytkla, byla závěrečná scéna. Celkově dávám plný počet, protože takhle hluboko se mě už dlouho žádný film nedotkl a troufám si říct, že dlouho nedotkne. Proto si je zaslouží všema pěti ;) P.S. A žaludek mám pořád stáhlý. ()
Z mého hlediska dost nadhodnocený film, snesl by kratší stopáž.. Těch slz se mi zdálo víc, než bylo nezbytně nutné, aby divák pochopil, že onemocnění depresí je totálně otravná záležitost, kdy se z energické, milující a ze života se těšící osoby z ničeho nic stane troska schopná jen bulit, ležet a čučet, případně se pokoušet o sebevraždu. Depka vás prostě hodí někam na dno temný studny, z který se vám ale nechce nikam škrábat, protože nevidíte důvod, proč tam nahoře být. Jste v pasti. Nesnesete být sami se sebou, ani s nikým jiným a logicky pak přestává všechna sranda, protože pak už ani nikdo nesnese být s vámi. A láska na tom nic nezmění. Toto poselství filmu mi ale zde bylo naservírováno tak nešikovně, že mi byly trable hlavní hrdinky i její stejně nemocné přítelkyně docela ukradené a zdlouhavost totálně ubyla celou moji empatii i pozornost. To už mě víc zaujalo, když o depce někde v 13.komnatě nebo jinym pokoji vyprávěl Marek Vašut! Sorry, ale věřila jsem mu to víc, než paní Helen její uječený tyjátr. ()
Reklama na elektrošoky s castingem narychlo vypůjčeným z upoutávky na podpůrné přípravky při úbytku estrogenu, kde tvůrci o depresi neměli ponětí, nebo v ní právě hluboko uvízli... Nesoudržný pár, složený z přehrávající Ashley Judd a Gorana Visnjice, který, jako by se na plac připletl z cateringu při roznášení kávy, už pro mě nemohl nic udělat. Nuda z deprese, deprese z nudy - vyberte si. ()
Galerie (18)
Photo © Warner Bros Pictures Germany
![Helen - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/251/160251067_65bb2a.jpg)
Zajímavosti (2)
- Při natáčení v nemocnici měla Ashley Judd záchvat slepého střeva a podstoupila neodkladný chirurgický zákrok. (Verka13)
- Původně měla Helen ztvárnit Gillian Anderson, ale odstoupila z natáčení kvůli nevyhovujícímu termínu. (Verka13)
Reklama