Režie:
Karan JoharKamera:
Ravi K. ChandranHrají:
Shahrukh Khan, Kajol, Katie A. Keane, Kenton Duty, Jimmy Sheirgill, Tanay Chheda, Parvin Dabas, Beth Bemis, Kathleen M. Darcy, Harmony Blossom, Douglas Tait (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Muslim a muž trpící Aspergerovým syndromem se zamiluje do indické emigrantky. Usadí se společně v San Franciscu a založí rodinu. Jenže po tragických událostech 11. září se rodina stává terčem anti-muslimského násilí. Rizvan Khan, muslim z Indie, se přestěhoval za bratrem do San Francisca a žije spolu s ním a jeho manželkou. Rizvan trpí Aspergerovým syndromem. Ve městě potkává Mandiru a zamiluje se do ní. Přes protesty rodiny se s ní ožení a společně si založí malý rodinný byznys. Žijí šťastně a spokojeně, ovšem pouze do té doby, než přijde 11. září a s ním teroristický útok na newyorská dvojčata – muslimové se z rázu stanou veřejnou hrozbou. Mandira je zděšená a svého manžela opouští. Rizvan je zmatený a nechápe, proč ho láska jeho života opustila. Ve snaze získat svou manželku zpět, se vydává na dojemnou a inspirující cestu napříč Amerikou. Toto je triumfální příběh o netradičním hrdinovi, jež se snaží překonat nesnadné překážky ve jménu lásky. (HBO Europe)
(více)Recenze (240)
85%. Stylisticky, čistě jako audiovizuální dílo, pouze mírně nadprůměrné. Někomu by se mohlo zdát, že toho hollywoodského sentimentu je tam na bollywoodské kulturní zvyky chvílemi až moc. V čem je My Name Is Khan výjimečný je skutečnost, že boří mýty. Ale ne jen tak ledajaké. Boří společenská dogmata, předsudky, jimiž jako ovečky následujeme zmanipulovaná média stojící na základech amerického imperialismu. Dějově šablonovitý Forrest Gump, který se snaží formálně zahrát na city divákovi hendikepem hlavního hrdiny, což však nemusí být jen na škodu; zde to naopak funguje velmi pěkně, a to proto, že Khanova nemoc v něm vytvářela nutkání chovat se přirozeně. Khanova persona, maska vytvořená společností, sociálními zvyky a vnějšími vlivy, byla plochá a strohá. Jeho chování naznačovalo symboliku skutečnosti, že čirá lidská přirozenost je v jádru dobrá. Proto je My Name Is Khan výjimečným filmem. Nikoli jako film, ale jako motivační prvek, který jednoznačně a svědomitě říká lidem "dost" a úspěšně zastavuje předsudky, kterých jsme všichni tak plni. Islám není teroristickou organizací, je pouze vírou, náboženstvím, relativně mírumilovným, které si pouze pár jednotlivců a skupin vyložilo špatnou cestou. Dokážete si to připustit? Doufám, že ano. Jinak by tento krásný, inspirativní snímek neměl žádný hlubší význam. Ale on ho má, a proto se nestane pouhým dalším rádoby dojákem. Snímek, který dělá přístupným i za normálních okolností nepřístupné téma. Snímek, který střídá nálady, aby vyvolal pocit vlastní nekonečné omylnosti v názorech na zdánlivě paradigmatické záležitosti. Snímek, který působivě probouzí sebereflexi i v těch, v nichž jsou škatulky silně zakořeněny. Pane prezidente, jmenuji se Khan a nejsem terorista. Díky za ten zážitek. ()
Plus za pěkný a čitelný příběh. Mínus uděluju četnému zastoupení klišé. Jestli máte chuť na celovečerní hřejivou pohádku, toto by mohla být správná volba. ()
Keby si každí zobral k srdcu posolstvo tohto filmu, žilo by sa krajšie. "Na svete sú iba dva druhy ľudí - dobrí ľudia, ktorý konajú dobré skutky, a zlí ľudia, ktorí páchajú zlo. Žiadny iný rozdiel nie je." Či už ide o hocijakú diskrimináciu, všade sa nájdu aj dobrí aj zlí ľudia, lenže väčšina súdi ostatným podľa banalít, a nie podľa tohto základu, a potom si to odskáču nevinní. ()
Tedy rozjezd velmi pomalý, ale ve druhé části to dosáhlo dramatického rozjezdu. Karan Johar ještě dokáže v nedaleké budoucnosti, že prostě umí a je borec. ()
Film má krásnu myšlienku a nechýba mu ani silný emocionálny náboj, no záverečná polhodina už bola trochu moc, akoby som sledoval indickú verziu Forresta Gumpa (všade bol, má množstvo priaznivcov, ktorí ho nasledujú, stretol sa s prezidentom...). Ale stojí za to si to pozrieť a možno to niečo dá hlavne tým, čo si myslia, že všetci moslimovia sú teroristi, no aj samotným pomýleným moslimom, ktorí si myslia, že im ich náboženstvo káže džihád. ()
Když to trošku zjednoduším, Rizvan Khan je takový bollywoodský Forest Gump. Opravdu hodně silný dramatický snímek, který se z vás snaží všemi možnými způsoby poslední zbytky emocí a to ať už těch kladných (smích) tak těch záporných (zděšení, drama, strach). Čekal bych, že vzhledem velice natáhnuté stopáži mě bude film nudit, ale ani v jedné své pasáži nepolevuje a stále je na co se soustředit a co sledovat. Dal bych plných pět, ale bohužel závěr snímku se moc nepovedl, z toho jsem zklamaný, proto jedna dolů. ()
,,Nemáte se čeho bát. Jen nesmíte svému strachu dovolit, aby vám bránil jít dopředu.´´ ()
Klasický melodramatický kýč -jako z indické omalovánky- který vysoko nad hladinu průměru tahá to stěžejní poselství, které pohladí duši každého "sluníčkáře" a hne žlučí každého "slušného čecha" :D .... A tentokrát (bohužel?) zcela bez tanečků.. ()
Přiznávám, že z této filmové výzvy jsem měla vzhledem k tématu největší obavy, ale nakonec to bylo docela fajn. Jasně, příběh o chytrém a milujícím autistovi je naivní a černobílý až běda, ale takové věci se u pohádek neřeší. Protože Khan je pohádka. Pohádka o tom, že na světě jsou jen dva druhy lidí, zlí a ti hodní, co konají dobré skutky, a že nezáleží na původu ani náboženství. Pohádka, plná smutku i optimismu, smíchu i dojetí, zkrátka přesně tak, jak to umí jen Indové. Výborné to bylo, když se Khan svým svérázným způsobem sbližoval s Mandirou, to jsem se přistihla, že se permanentně usmívám, protože mě tahle netradiční lovestory opravdu bavila. Jenom škoda, že čím víc se to přibližovalo závěru, tím také přibývalo patosu, ale takového spíš americky patriotického, což celému snímku v mých očích uškodilo. Zato herecký výkon hlavního představitele, ten byl na pět hvězd. Filmová výzva 2016 ()
Vůbec by to nebylo špatné drámo, kdyby to nebylo tak křečovitě hloupě levně pitoreskně Bollywoodsky natahované a v poslední třetině tak happyendovsky přeslazené, že se vytratila veškerá logika. Možná mi to uniklo, ale chybělo mi na konci "Khane, jsem těhotná", aby byl patos dokonalý. Kdyby z toho vypustili část se snahou potkat prezidenta a spíš se zaměřili jen na hledání vraha, bylo by to 100x lepší, než snaha psychicky méně vybaveného jedince spasit svět, nemluvě o absurdnosti zamilováni se do Khana. Obě hlavní postavy to zahráli moc pěkně, ale to indické sladidlo filmu dosti vadí. ()
Další indická směs, která dokáže i s notně provařeným kořením vytvořit podmanivou směs. Jmenuji se Khan pracuje s klišé nejtěžšího kalibru - Aspergerův syndrom činí z postavy bezelstného génia, skrze jehož obsesivní a doslovný přístup k problémům jsou řešeny problémy nejen USA, ale i celého světa, jeho až roztomilá svéráznost rovněž dává vzniknout velké lásce, kterou nezničí ani rodinná tragédie, a posléze přeroste v jeho statut "miláčka" nejen indické komunity, ale i celého amerického národa. Rovněž jde o dílo zcela prodchnuté ideologií rasového a hlavně náboženského smíru, snahou i přes tragické události vrcholného neporozumění znovu vystavět narušené vazby a vše ukončit v ideálním obraze všelidského sjednocení, který se neobejde bez velkých slov a morálních apelů. V tomto pohledu není nouze o emotivní momenty, které bez potřebné rafinovanosti přímo útočí na divákovy city a neváhají se zvolit zbraně nejtěžšího kalibru (smrt synů a truchlení matek, tradiční vesnice zničená hurikánem, nespravedlivé náboženské útoky). Nedivím se, že skoro tříhodinová nálož obdobných křišťálově průhledných a účelných momentů následujících v rychlém sledu za sebou může někoho znechutit. Současný indický film však má sílu dodat jim podmanivý háv, prodchnout je vyváženou rovnováhou mezi civilismem a živelností, hlubokou tragikou a zcizující ironií. Film tak rozhodně nepůsobí otravně, s postavami se lze díky řadě intimizujících i psychologických momentů velmi dobře ztotožnit, nepřistupovat k nim pouze jako k otrockým prostředkům úsilí dojít k velkému poselství. Navíc obraz Spojených států v indickém pohledu slibuje opravdu neotřelou podívanou, která každou chvíli vytváří dojem obrovského "tavícího kotle", což má jistě i kvality společenské reflexe. Některé spontánní momenty podpořené i prací uvolněné kamery a nečekaných hudebních směsek vnesou něco z bollywoodského náboje, aniž by tím diváka vytrhávaly z prožitku velkého příběhu, dalece přerůstajícího hlavní postavy. Právě díky těmto přednostem film upoutává pozornost po celou sáhodlouhou stopáž a úvahy o tom, že dílo přímo vnucuje svůj postoj a účelně manipuluje s reáliemi a vztahy postav, jsou záležitostí až pozdějšího vystřízlivění po "prohýřené noci", na kterou se jen tak nezapomene. ()
"Na světě jsou dva druhy lidí. Hodní lidé, kteří dělají dobré skutky a špatní co páchají zlo. To je jediný rozdíl mezi lidmi". Tento film není o propagaci muslimského náboženství, ale o tom jaké hodnoty jsou v životě důležité. Hněv, násilí a rasová nesnášenlivost vede jen k dalšímu většímu násilí. ()
Nějak se mi ty pětihvězdičkové filmy množí a mám z toho velkou radost. Jmenuji se Khan pro mě byla opravdu veliká podívaná. Je sice pravda, že film je chvílemi trošku přehnaný, klíše se mu taky nevyhne a všudypřítomná indická hudba nemusí každému uchu ladit, nicméně nejdůležitější stránkou filmu je jeho hluboký odkaz. Ten je v těchto dnech i celkem aktuální a byl jsem velice překvapený vývojem děje a nedalo se dát nic jiného než 5 hvězd. Silně romanticky založený příběh o neúnavné vytrvalosti obyčejného člověka, musí zasáhnout každého citlivé místečko v srdci, každopádně ho mohu doporučit všem svým nej uživatelům, film stojí za shlédnutí a té velké stopáže si nakonec ani nevšimnete. ()
Začnu od konce: Barrack Obama [zde si představ můj hlasitý smích]. Já sice nevím, jak by měl vypadat takový autista, ale toto? Rainmano-Ježíš? Ani mi nevadilo, jak pan režisér skáče z extrému do extrému, mírumilovní muslimové, zhovadilí amíci, zhovadilí muslimové, muslimští amíci a mírumilovní zhovadilci. Ani mi nevadily drobné nedostatky při Khanově růstu a chování. Problém mám s nadsázkou při Khanových heroických projevech, která filmu ubírá na věrohodnosti. Vždyť každý blbec by tu vodu dostal ven tisíci jednoduššími způsoby a co teprve ty záplavy? Velmi vážné téma, které jsem nakonec nemohl brát úplně vážně. Takže nejzásadnější otázka zní: Je nadproporční momma Jenny neuvěřitelně obézní černá žena nebo neuvěřitelně černá obézní žena? My name is Otto Flick and I’m not a total dickhead! 65% ()
Hodně silná káva .... Štvou mě nepřizpůsobiví i fanatici ... Ale vážně - lidé jsou dobří nebo zlí ...jak jen se zbavit toho zla ??? ()
Niečo tak krásne, čisté, smutné, citlivé sa nevidí tak často, jeden z najsilnejších filmových zážitkov ... ()
Jednou budem dál, já vím ..... Jen víru mít, doufat a jít ... Rizvana Khana víra neopouštěla ani v těch nejtěžších životních situacích v kterých se ocitl. Jako autista vidí skoro vše jinak a lépe. V životě autisty není totiž místo na lži a přetvářky. Proto jsem si ho hned oblíbil a prožíval s ním celou jeho cestu životem a moc mu fandil. S vírou je každá cesta o něco lehčí ať je jakkoliv dlouhá. A taky máme něco společného. Díváme se na lidi stejně. Nějak si ten Bollywood získal mé srdce. Za to jak umí vyprávět příběhy plné emocí. Vůbec mi nevadí ani ta jejich stopáž. Ba naopak si to užívám. Shahrukh Khan smekám, úžasný výkon. I další herce byla radost sledovat. Hlavně krásnou Kajol. Tohle určitě nevidím naposledy. 10/10 ()
Dustin Hoffman sice zůstal nepřekonán, ale svým způsobem Shahrukh Khan předvedl vskutku solidní výkon. Já bych mu jeho autismus věřila. Viděla jsem tu dlouhou verzi a upřímně jsem byla trochu nevrlá, když jsem zjistila, že u toho budu muset tak dlouho sedět. Nakonec se děj ale netáhl tak, jak jsem se bála. Vcelku příjemně vás provedl po jednom z dalších romantických příběhů, které berou za srdce (cíleně přátelé, cíleně, takže tu slzu z vás prostě vymáčknout tvůrci chtějí). Nakonec, Khan je tak dobře napasovaná role, že mě to za srdce vzalo. Ale to bude taky tím, že můj vztah k menšinám je vcelku profláklý. Rozhodně nemůžete od snímku čekat podívanou pro všechna oka, možná i nároky musí být k promítání něčeho takové přizpůsobeny jiným parametrům. U mě se zadařilo. ()
-3* s typickou atmosférou indické kinematografie natočil režisér Karan Johar mezinárodní film, u kterého se vůbec nedivím, že víc "bodoval" ve světě než v Indii. Autoři měli v tomto snímku bohulibý záměr potlačit celosvětové předsudky vůči islámu stejně hravou formou jako to bylo u Rain Mana. Podle hodnocení soudím, že na většinu to zabralo, ale na mě tentokrát ne. V indických filmech má naivita své místo, ale v tomto navíc ve spojení se svou prvoplánovitostí na mě působila jako pěst na oko. Slabé tři hvězdičky jsou maximum co dokážu dát a nevidím důvod ho doporučovat, už z toho důvodu, že základní argumentace filmu, že na světě žijí BUĎ hodní ANEBO zlí lidé (tzn. nic mezi), je hodně špatná a zavádějící. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: X /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
6/10 ()
Reklama