Režie:
Dagur KáriScénář:
Dagur KáriKamera:
Rasmus VidebækHudba:
SlowblowHrají:
Brian Cox, Paul Dano, Isild Le Besco, Nicolas Bro, Stephen McKinley Henderson, Damian Young, Stephanie Szostak, André De Shields, Daniel Raymont, Larry Pine (více)Obsahy(2)
Nostalgická tragikomedie nás zavádí do jednoho newyorského baru, jehož neurvalý majitel Jacques (Brian Cox) už chce pověsit řemeslo na hřebík. Najde si proto na ulici svého následovníka, mladého pobudu a snílka Lucase (Paul Dano), který má ale na barmanskou profesi až příliš „dobré srdce“. Lekce otrlosti může začít... Mladík se rychle učí práci za barem a přizpůsobuje se místnímu stylu. Všechno jde podle plánu. Až jednoho deštivého večera do pánského baru vejde krásná a namol opilá letuška. Lucas se bezprizorní cizinky ujme a nabídne jí útočiště. Přítomnost ženy atmosféru baru zcela promění, což cholerický majitel nese s nelibostí. Od této chvíle už se události mohou vyvíjet jen špatným směrem. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (89)
Stává se Vám ve filmu často, že se Vám líbí tak z 95ti % a pak to závěrem absolutně posere? Že to zase tak často není? No já se ani nedivím, taky jsem se s tím dlouho nesetkal. Dobré srdce je totiž naprosto parádní film. Ze života, o lidech, o jejich smyslech života. Nádherně se na to kouká, ale pak přijde konec a režisér, jak kdyby zasimuloval, uklouz a rozbil si držku o led. Prostě a jednoduše tak výborný příběh závěrem neuvěřitelně zadřel. Když už nic jiného, tak ten závěr si zasloužil alespoň větu. Jenže ani na tu tenhle film nemá. Jinak to ale přes to všecko byla radost sledovat. Takových milých ale zároveň smutných filmů se nenajde ani po prsty u jedné ruky. Ale pozor...pořád je tam ta Skandinávie. Pozitivní to je, ale tak jakoby, osobitě. ()
Celkom fajn dramaticky spracovaný a zahraný film s pekným odkazom na záver... O dvoch protichodných typoch ľudí, ktorí si navzájom dokázali pomôcť. Často je úprimné priateľstvo aj tam, kde by ste ho nikdy nehľadali, o to je potom vzácnejšie... Aj napriek tomu, že záver bol viac-menej jasný už hneď od začiatku (u mňa to bolo od miesta, kedy P. Dana prepúšťali z nemocnice), dejová linka ma nenudila, pričom ma každú chvíľu niečím príjemne prekvapila, či už svojim sladko-trpkým humorom alebo nejakou pozitívnou myšlienkou. Samotný koniec možno pre niekoho môže vyznieť ako taký umelý, boľavo-sladký konštrukt, ale mne to nevadilo, skôr naopak. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Brian Cox a Paul Dano na jedničku. Ale mimo iných vecí je to rutinna. Strašne som dúfal, že to bude mať nejaký čarokrásny presah, ale nie je to tu. Je to príjemné, je to osobité ale je to žánrový film, neprekračujúci mantinely a v zásade nefunkčný v rámci vyvrcholenia( ktoré sa dá ľahko prekuknúť) a tiež ženskej postavy, ktorá je iritujúca a prvýkrát dáva postavy do iracionálnych motivácií, ktoré pred tým nemajú. Jednohubka od ktorej som na vlastnú škodu čakal niečo viac. ()
Příznačná je atmosféra v zastrčeném newyorském baru s pravou špinavou patinou. Je to posvátné místo, kde nemají místo žádné novoty ani jiní hosté než štamgasti. Děj se točí kolem specifických charakterů 2 hlavních postav: barmana - sprosťáka s infarktovými záchvaty a mladého bezdomovce - beznadějného slušňáka. Změní je vzájemné soužití? ()
Jeden z filmů, kdy si řeknu, že csfd hodnocení je na hovno, protože člověk neví, (i když jde o hovno) jak film ohodnotit, ani ne 4 ani ne 3. I když se člověk nedoví, plno věcí (např. proč si Jacques vzal Lucase domů, zjevení Avril..), přesto je film občas vtipnější než některé komedie a přitom působí svou "barovou" atmosférou. ()
Reklama