Režie:
Michael John WarrenVOD (2)
Obsahy(2)
Rent je rocková opera autora Jonathana Larsona (hudba, scénář, texty) inspirovaná operou La bohéme od Giacoma Pucciniho. Vypráví o skupině mladých umělců New Yorku snažících se tvořit a přežít s břemenem AIDS.
Muzikál Rent vyhrál vedle dalších ocenění cenu Tony za nejlepší muzikál a Pulitzerovu cenu. Stal se jedním z prvních broadwayských představení, které představuje homosexuální a bisexuální postavy. Obsazení navíc bylo neobvykle etnicky rozličné. Rent vzal kontroverzní témata do tradičního a konzervativního prostředí divadel a pomohl zvýšit popularitu divadelních muzikálů mezi mladými generacemi.
Muzikál byl poprvé předveden v roce 1994 v New York Theatre Workshop. Premiéra se konala 26. února 1996 v divadle v New Yorku (pár dnů před premiérou v pětatřiceti letech nečekaně zemřel autor hudby Jonathan Larson (akutní výduť srdeční aorty). 29. dubna 1996 se Rent přestěhoval do broadwayského Nederlander Theatre. Postupně se zařadil mezi úspěšné muzikály na Broadway s příznivými kritikami a diváckou atraktivitou. S více než 4300 představeními se stal sedmým nejdéle běžícím divadelním představením na Broadwayi. Po dvanácti letech existence se vedení rozhodlo Rent uzavřít. Poslední představení se konalo 7. září 2008.
V roce 2005 bylo uvedeno filmové zpracování tohoto muzikálu. Dějová linie byla mírně upravena a některé písně byly změněny do mluvených dialogů. V hlavních rolích se představila většina členů původního divadelního obsazení. Nabídku nepřijaly pouze Daphne Rubin-Vega (původní představitelka Mimi), která byla v té době v pokročilé fázi těhotenství, a Fredi Walker (původní představitelka Joanne), která se považovala za příliš starou pro svou roli. Jejich místa ve filmu nahradily Rosario Dawson jako Mimi a Tracie Thoms jako Joanne.
(oficiální text distributora)
Recenze (35)
Vidět RENT:Filmed Live On Broadway bylo mou povinností od okamžiku, kdy jsem se prohlásila za milovníka filmové verze tohoto legendárního muzikálu, naposluchala soundtrack a dozvěděla se nemálo o Jonathanu Larsonovi a originálním obsazení (nemluvě o tom, že jsem Idinu Menzel zařadila mezi velmi oblíbené herečky, stejně jako Tracie Thoms, která se ve filmu blýskla a tak dostala šanci předvést se naživo na Broadwayi). No a jak se mi "originál" muzikálu RENT líbil? Velmi. Velmi s kapkou stesku po původním obsazení, hlavně Anthonym Rappovi, Idině a Jessemu Martinovi. Nemůžu tady taky nepřiznat, že filmová verze je takovým uživatelsky méně náročným kompaktním převedením muzikálu (nebo rockové opery,chcete-li) na plátno a protože jsem na ni zvyklá, chvíli mi trvalo se rozkoukat. Na druhou stranu jsem byla odměněná daleko větší porcí hudby a emocí, než jakou by se kdy podařilo režiséru Columbusovi na to plátno vůbec dostat. Ale i přes výhrady, které jsem tu uvedla nemůžu a nechci už z principu dát méně muzikálu než filmové verzi s myšlenkou na to, že tohle je ten originál, který Jonathan Larson stvořil a uvedl v život a bez něhož by filmová podoba nemohla vzniknout. ()
Jenom si na to vzpomenu a jde mi mráz po zádech. To není nadsazené. Tleskat divadelnímu představení v obýváku? To se mi stalo poprvé. Začalo to, říkala jsem si, půjdu si nalít panáka. Nešlo to, nemohla jsem se odtrhnout. "Opakem války není mír - je to tvorba" Tohle mě nikdy nenapadlo a přitom je to čistá pravda. ()
Neviem či sa toto dá úplne kóšér klasifikovať ako film film (v pravom zmysle...) Ale keďže je to tu, dá sa to hodnotiť a ja sa k tomu vraciam takmer denne, mám s ním dokonca iné plány - švihnúť ho do mojej top 10 "filmov" vôbec. Broadway zrejme často ožíva pri rôznych predstaveniach (najmä pri tých všeobecnejších ako cats, moulin, sweeney,...), ale čo sa udialo v tento deň, v túto hodinu, na tomto predstavení... Na niečo tak živelné, úprimné, naivné, hravé, trpké a hlavne prirodzene ľudské nemôže byť zvyknutý! Vytvoriť niečo ako sú bohémovia a môžem kľudne umrieť s vedomím, že už nič lepšieho sa nepodarí. Bohužial som iba neschopný kritik, tak len odovzdane padám na kolená a ĎAKUJEM!!! Aj za upozornenie, že človek má nárok na ONE SONG GLORY (nanajvýš), pretože život si denne pýta svoj RENT...a samozrejme NO DAY BUT TODAY! Vďaka bohémom, ktorí si viac sťažujú ako utešujú je paradoxne svet krajší. V mojom momentálnom hypnotickom rozpoložení pozerám na filmy, smutné, ktoré hrajú na cit v tom ťažko inteligentnom ponímaní s ťažkým pohŕdaním. Ťažkým... ()
Jedná se o divadelní verzi tohoto muzikálu. Vím, že následující komentář nebude k užitku více jak 99 % uživatelů ČSFD, ale to je mi vcelku fuk. Musím uzavřít ságu. Tak tedy... Jak řekl kdosi moudrý v komentáři na IMDb, zfilmovaná verze posledního broadwayského představení Rentu není lepší než to vidět na živo. Je to ale dost blízko. Je to také nejblíž, jak se mohou čeští fanoušci dostat. Jakkoli miluji Columbovu verzi, jakkoli v ní zaznívají (skoro) stejné písničky, zpívají (skoro) stejní lidé jako v OBC [original broadway cast], jakkoli jsem mu vděčná, že mě k Rentu přivedl, není to úplně ono. Tohle je ono. Nemám výtek. Ani můj původní strach, že nikdo v mých očích nenahradí OBC, se ukázal nepodstatným a já vidím, že patnáct (no, v tomhle případě jedenáct) nových lidí to zvládne stejně parádně. I přes mojí velkou, velkou oblibu Anthonyho Rappa a jeho zpěvu (a v tom stále vede, stejně jako v jeho nenahraditelném Tangu), Adama Kantora jsem si jako Marka rychle oblíbila a při "we're sorry to hear that Maureen dumped you" a "group hugs" se tváří naprosto skvěle. Ani proti Willu Chaseovi jako Rogerovi nemám výhrady, tvořil s Adamem skvělou dvojku. Mimi v podání Renee Goldsberry je též bezva (ne, změnu nadšeného tónu neplánuju), jediné, co mi vadilo bylo její nezpívané, nýbrž vykřikované "tonight", no což, síla zvyku. Justin Johnston (Angel) a Michael McElroy (Collins) byli úžasní, především v mém oblíbeném You Okay Honey?, ale samozřejmě i v I'll Cover You (a Michaelova repríza byla dechberoucí). Na Justinův humor jsem si sice musela zvykat, posléze mě však dokázal rozesmát. Maureen s Joanne jsou pro mě herecky nejlepším párem. Srdcem sice zůstávám u původního Idinina Over the Moon, krom toho je ale Eden Espinosa energická, hysterická a sexy, prostě Maureen, jak má být! Na druhé straně je perfektní Joanne Tracie Thoms, která mě prostě přesvědčila stokrát víc než ve filmu (za což z velké části viním scénář). Poslední z "velké osmičky" zbývá Benny, který mě v podání Rodneyho Hickse taky úplně dostal - zvedám palce (stejně jako on). I vedlejší herci stáli za to: neznámý bohém (aka "Diva boy") mě pobavil i svou jedinou samostatnou replikou-nereplikou "ewww" a potěšila i přítomnost "starých známých" Gwen Stewart a Marcuse Paula Jamese. Jaké to tedy vlastně bylo? Vtipné, beznadějné, živoucí, radostné, dojemné, sexy, dokonalé, smutné, nadějné a znovu dojemné, to když na podium přišli skoro všichni z OBC a naposledy spojily své hlasy v překrásné směsici Seasons of Love a I'll Cover You a do několikaminutového potlesku se spustily závěrečné titulky. TYJL. ()
Galerie (10)
Photo © Casey Stouffer
![Rent: Filmed Live on Broadway - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/262/262394_2e9a7a.jpg)
Joanne, which way to the stage? aneb Moo with me. 1) Seděl jsem, ani jsem nedutal, a po tváři mi stékaly slzy - několikrát během prvního i druhého zhlédnutí tohoto pozoruhodného představení._____ 2) Autor hudby a libreta, 36letý heterosexuální Jonathan Larson, zemřel v předvečer premiéry na akutní výduť srdeční aorty jako důsledek lékaři nerozpoznaného Marfanova syndromu (tedy ne na AIDS). Tehdy bydlel v nevytápěném loftu v pátém patře na rohu Greenwich Street a Spring Street na Manhattanu. Každé vánoce pořádal večírek pro své přátele a kolegy, kam každý něco přinesl. Po večeři se obvykle konalo hudební a herecké představení. With this work I celebrate my friends and the many others who continue to fulfill their dreams and to live their lives in the shadow of AIDS. In these dangerous times, where it seems the world is ripping apart at the seams, we can all learn how to survive from those who stare death squarely in the face every day, and we should reach out to each other and bond as a community, rather than hide from the terrors of life at the end of the millennium._____ 3) Hlavní osoby: Autobiografický vyprávěč Mark, experimentální filmař, žije ve squatu spolu s Larsonovým druhým alter egem - Rogerem, bývalým feťákem a rockovým kytaristou s AIDS. Markova dívka umělkyně Maureen ho opustí kvůli Joanne, právničce z Harvardu, která jí poté dělá divadelní agentku. Rogerova bývalá láska April se zabila kvůli AIDS. Tanečnice Mimi, závislá na heroinu a nemocná (AIDS), se snaží o vztah k Rogerem. Benjamin, Markův a Rogerův bývalý spolubydlící, nyní domácí, upřednostňuje peníze. Tom Collins, černoch, gay, učitel filosofie, bývalý spolubydlící Marka a Rogera, je přepaden na ulici. Pomůže mu transvestita a bubeník Angel. Oba jsou HIV pozitivní a zamilují se do sebe. Angel, typická drag queen, spiritus agens celé show, je hlasem rozumu a svědomí. AZT break._____ 4) S pobavením jsem přečetl komenty desítek nespokojených (!) diváků na IMDB, kteří poté, co zhlédli představení desetkrát nebo dvacetkrát, vyjadřují nespokojenost nad přeobsazením rolí (z původního ansámblu po 12 letech zůstali snad jenom dva herci) a kriticky se vyjadřují k dílčím aspektům nastudování. Mj. jsem se tak dozvěděl, že filmový záznam je sestaven ze tří představení, přičemž jen malá část ze zmiňovaného posledního ze 7. září 2008._____ 5) Otázka pro pozorné posluchače: V jaké souvislosti se ve hře objevuje jméno Václava Havla?_____ 6) Five-hundred twenty-five thousand six hundred minutes, five-hundred twenty-five thousand moments so dear, five-hundred twenty-five thousand six hundred minutes, how do you measure, measure a year?_____ 7) Profesionalita všech zúčastněných profesí je nesporná - performeři výborně zpívají, hrají i tancují, špičková je scéna, hudba, režie. Přesto mám některé výhrady. Představitelé Rogera (38letý Will Chase) a Marka (obrýlený Adam Kantor) přes svůj poctivý výkon mi připadají poněkud bez charismatu. Z čtveřice hlavních mužských postav mi ani jedna nepřišla eroticky přitažlivá. V první polovině představení jsem pociťoval občasné záchvěvy nudy. Když k tomu připočtu, že divadelní muzikál (či opera) není můj oblíbený žánr, nemohu dát více než čtyři hvězdičky. () (méně) (více)