Režie:
Goran PaskaljevičKamera:
Milan SpasičHrají:
Nebojša Milovanovič, Jelena Trkulja, Lazar Ristovski, Mira Banjac, Danica Ristovski, Zinaida Dedakin, Bora Nenic, Mirela Naska, Ana Stefanovic (více)Obsahy(1)
Nik a Melinda jsou Albánci. Marko a Vera Srbové. Žijí v sousedních zemích a mají i podobný sen. Najít lepší život. Nik a Melinda touží odjet do Itálie, kde by se osvobodili od rodinných očekávání a vesnických tradic a mohli prožít svou nedovolenou lásku. Marko a Vera cestují do Rakouska, kde by talentovaný violoncellista Marko mohl získat místo ve slavné Vídeňské filharmonii. Společný sen ale narazí na stejný problém. Přestože mají víza v pořádku, oba páry uváznou na hranicích. Muži sice nemají nic společného s teroristickým útokem, který se před několika hodinami odehrál v Kosovu, ale dílem náhody a necitelnosti úřadů se zdá, že jejich sny se právě rozplynuly... Přestože se hrdinové Paskaljevićova filmu nikdy nesejdou, sdílejí dědictví téže minulosti, která v očích západní Evropy učinila z regionu nedůvěryhodné a nestabilní místo a vrhla na jejich životy stín nenávisti, nesnášenlivosti a smutku. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (19)
Nechápu, kde se vzala ta vysoká hodnocení. Viděli jsme to samé? Ten film neměl žádný děj. Cinema Mundi 2014 ()
Škoda přehnaně syrové formy, protože právě ona občas diváka zbytečně vypuzuje z děje (namísto, aby ho vtahovala). Jinak toto paralelní albánsko-srbské putování za svobodou představuje angažované politické drama ze současnosti v naprosto optimální podobě. Je tu kontext, tvůrčí nadhled, velmi plastické charaktery a kritická naléhavost. Paskaljević zúročil letité zkušenosti a v nesmírně obtížném žánru obstál se ctí – nikam diváka netlačí a přitom jeho emoce zasahuje bez větší křeče. V letošních Varech mezi apelativními dojáky s politickou tematikou příjemné zjevení. [MFF KV 2010] ()
Velmi dobré, s fungující romantikou, stejně tak humorem, zobrazením vztahů mezi soupeřícími národy, pohrávání si s předsudky, jasné a pochopitelné poselství; to vše Líbanky nabízejí. K tomu bezútěšný konec a kopanec všem těm naivním jedincům, kteří věří, že západ přijímá imigranty s otevřenou náručí, celkově slabší 4*. ()
Politicky adresný Goran Paskaljević o smutných stránkách novodobé evropské historie. Giancarla Gianniniho jsem ve filmu skutečně neviděla. ()
Až na tu přeháňku na obou hranicích velice příjemný a ještě více naléhavý film. Příčiny jugoslávské občanské války, jenom "jinak řečeno". Příčiny jakékoliv války, neshody mezi státy, mezi kýmkoliv. "To my ne, to oni!" A to je přesný. Bijte je dobytky, vždyť to nejsou naši! Šovinismus, egoismus, nutnost prosadit se na úkor druhého. Petar Bozovic, jeho dvouhlavňovka, dvě hodně balkánské svatby a po hlubším zamyšlení neuvěřitelně citlivý a smutný film o tom, jací jsme my lidé hovada. Nelituju, že jsem filmu mimo hlavní sekci dal přednost na úkor aktuálnější animované . Cinema Mundi, 2014. ()
45th KVIFF 2010 - HORIZONS - Horizonty (Medeni mesec / HONEYMOONS / Líbánky) ()
Snaha na zmenu a únik z pút tradícií dvoch mladých párov, ktorá ostro narazí na hraniciach vysnívaného sveta. Veru nikto na nich nečakal s otvorenou náručou. Smutný a pravdivý príbeh, ktorých bolo a ešte aj je, len s obmenou reálií určite stovky ak nie tisíce a predsa vás dokáže zaujať. Vďaka režisérovi za ten záver, ktorý vlastne nič nepovedal, aspoň ponechal malú iskričku nádeje. Krásne, smutný film. Veľká škoda, že k jeho pozretiu v našich končinách potrebuje ovládať aspoň chorváčtinu (existujú totiž dostupné chorvátske titulky), ak z filmu chcete aj niečo mať :-(. Našťastie mne stačili. 90%. Videné v rámci Challange tour - 30 dní so svetovou kinematografiou. ()
Voči filmom s aktuálnymi politickými posolstvami som skeptický a tento ma ani dejovo neoslovil. Nemyslím, že by film bol dosť silným argumentom na masové búranie bariér a zažitých spôsobov. ()
45. MFFKV Jeden z nejlepších filmů letošních Varů vypráví příběh o tom, že narodit se, byť jen kousek, za hranicemi Evropské unie je pro život velmi složité. ()
Potřeboval bych to sice asi vidět ještě jednou (mám titulky jen k té albánské epizodě a srbochorvatštině, byť je to slovanský jazyk rozumím jen částečně), ale dojem z toho mám velmi silný..... I proto, že jsem srbskou hranici překračoval víckrát při cestách do různých balkánských zemí a byl jsem svědkem několika různých incidentů.... ()
18. art film fest ()
Hořký hezký film o tom, že když jste z Albánie nebo Srbska, ani láska hory nepřenáší. Jednoznačný favorit 45th KVIFF ()
(Shlédnuto v originále se srbskými titulky, jiný jsem bohužel nesehnal) Všechny interesované země jsem nedávno navštívil, a pokud film podává obecné okolnosti pravdivě, teprve teď můžu ocenit jak se mám jako občan EU krásně. EU jako instituci teda jinak nemůžu ani vystát, ale v tomhle případě ji vděčím za hodně.. Žádný debilní víza, žádný debilní otázky a strkání ruky do řitě (cizí do mojí). ()
Minulý rok jsem podnikl výlet do Bulharska a strávil jsem 5 hodin na srbsko maďarské celnici. Doporučuji vřele všem lidem, je dobré zjistit že můžeme být rádi že pocházíme z České Republiky. Po skončení máte tísnivý pocit u srdce, který je pro mě velice důležitý po shlédnutí správného pětihvězdičkového filmu. Nakonec by se mělo říct jen výborně pane Paskaljevići ()
Působivě a hlavně koukatelně natočený snímek (v porovnání s tím ostatním, co jsem ve Varech viděl, tohle prostě musím vyzvdvihnout jako klad :-) o pevně zakořeněných stereotypech, které vládnou lidskému jednání, výkladu událostí a hodnocení druhých a jejichž obětí je i ten, kdo je jimi ovládán, i ten, kdo se od nich dokáže osvobodit. Téma tisíckrát zpracované, ale také ve stejně nesčetných obměnách stále živé. Zde v současné balkánské, bohužel velmi reálné verzi. ()
Příběh dvou mladých párů (jeden pár je albánský a druhý srbský), kteří hledají své štěstí a budoucnost za hranicemi své vlasti. Téma, které je režisérem Goranem Paskaljevicem podáno velmi poutavým způsobem. Cestou však musí oba páry projít několika zážitky, které definují rozdílnost cestování směrem z "východu” na “západ”. Ve vedlejší roli otce opět Lazar Ristovski. ()
Můj první Paskaljevič a hned se mi (film i pan režisér před promítáním v KV) líbil. Režisér se choval velmi lidsky, velmi lidsky řekl, že si zatím zajde na dvě, a dívat se s náma nebude protože to už viděl :-). Ohledně filmu samotného - přátelé, nežijeme ve svobodném světě. Víza, obstrukce při cestování, svévole celníků o které tento film vypráví... dokáží udělat z prostého výletu peklo aniž jste terorista. Film byl vtipný ve vykreslování postav (rozkmotření bratři na svatbě), bezohledně dokázal vstoupit do problematických témat rozdělujících Srby, Albánce, Italy (1, parta srbských mladíků ochotná zmlátit jiného Srba proto, že tvrdí, že není jisté, kdo stojí za atentátem v Kosovu a nikoliv to, že to udělali Albánci 2, italští celníci). V Albánii byl dle režiséra film přijat vřele, v Srbsku velmi špatně. ()
Reklama