Režie:
Uwe BollScénář:
Uwe BollKamera:
Mathias NeumannHudba:
Jessica de RooijHrají:
Brendan Fletcher, Shaun Sipos, Matt Frewer, Katharine Isabelle, Michael Paré, Lynda Boyd, Brent Hodge, Malcolm Stewart, Mark Brandon, Julie Patzwald (více)Obsahy(2)
Na první pohled obyčejný třiadvacetiletý kluk Bill (Brendan Fletcher) stále žije u rodičů, pracuje jako automechanik a má kamaráda, se kterým často probírá problémy dnešní společnosti. Zde však podobnost s jeho vrstevníky končí. Jednoho dne totiž vyrazí do města vybaven těžkou výstrojí, samopaly a výbušninami a kdokoli se přiblíží na dostřel, stává se obětí jeho šíleného plánu. (Tomx112)
(více)Videa (1)
Recenze (139)
Podobná potíž s hodnocením jako u Stoic. Patrně nejfilmovější Bollův film zatím, kdy zrealizoval něco, na co, a to si přiznejme, blesklo byť jen na chvíli hlavou téměř každému, ale hned to naštěstí zahnal. A tady je opravdu težké fandit někomu, kdo prostě chodí a střílí nevinné kolemjdoucí (nejvíce to vrcholí u scény v kadeřnictví). A scéna u Binga pak jen podtrhuje absurditu toho všeho. Plus za konec, kdy spravedlnosti není dosaženo, mínus za až příliš rozklepanou kameru. ()
Tento komentář jsem chtěl nést v povzneseném a ironickém duchu, ale nemohu. Tahle věc je sick a ještě k tomu hloupá. Uwe Boll sice možná jako filmař ušel kus cesty, ale jako člověk by se nad sebou měl zamyslet a buď navštívit psychiatra, anebo skočit z mostu. Nejde o to, že by byla idea filmu zcestná. Tyto věci se ve světě prostě dějí, ale horší než podobnou věc provést je podobnému fenoménu věnovat tolik pozornosti. Uwe, zabal to! PS Relativně slušné řemeslné zpracování dnes má i záznam maturitních plesů a není to důvod podobný humus podporovat PSS Přirovnávat tohle k Falling Down je... k posrání... ()
Surová, naturalistická a politicky nekorektní záležitost, která získává plusové body hlavně nekompromisní formou zpracování a vcelku zajímavým námětem, který se zdá býti čím dál tím aktuálnějším. Uwe opět natočil film "po svém", bez okolků, zbytečného moralizování a překvapivě skvělou pointou (stejně jako například v Tunnel Rats) a právě tady se mu to všechno bezezbytku vyplatilo. Uwe Boll, zdá se, načíná novou kapitolu své doposud nepříliš slavné filmařské kariéry. 70% ()
Ten vtípek, kdy v Postalu Boll přizná, že jeho filmy jsou financovány z tajných nacistických fondů, má možná něco do sebe. Pochybuju totiž, že by kdokoliv soudný dal peníze na něco takového. Bez morálních zábran a s prostředníčkem vztyčeným směrem ke korektnosti, nechává umírat nevinné civilisty rukou arogantního floutka, který touží spasit svět tím nejprimitivnějším způsobem. Cynický závěr („Matka pozná, když se s dítětem něco děje.“) je na potlesk. Boll filmařsky nikam nevyrostl, jen shodil okovy Hollywoodu a přímočaře (žádné psychologické drobnokresby) naservíroval to, o čem někteří (?) občas (snad jen) přemýšlí. ()
Nikdy bych nevěřil, že to řeknu, ale Uwe natočil snesitelný film. Sice po filmařské stránce mě ta jeho shaky cam docela hodně rychle začala štvát, nicméně Brendan Fletcher byl minimálně v těch videozáznamových sekvencích v rámci možností fajn, celý ten foreshadowing v úvodu fungoval parádně a v podstatě to vše bylo v rámci béčkové či céčkové produkce relativně dobře stravitelné a náležitě uhozené. ()
Reklama