Kamera:
Walter LundinHudba:
Carl DavisHrají:
Harold Lloyd, Mildred Davis, Bill Strother, Noah Young, Fred C. Newmeyer, Mickey Daniels, Marie Mosquini, Gus Leonard, Charles Stevenson, Earl Monah (více)Obsahy(1)
Harold Lloyd přjíždí do velkoměsta s ambicemi stát se někým, aby získal ruku svojí dívky. Stane se však pouhým prodavačem a když mu hrozí vyhazov, rozhodne se udělat obchodu nečekanou reklamu - nechá svého přítele vylézt na vrchol mrakodrapu. Protože má ale jeho přítel problémy s policií, rozhodne se první patro vylézt sám s tím, že v dalším patře se nenápadně vymění za svého přítele. Kam až bude muset Harold vylézt? (Rosana)
(více)Recenze (104)
Viděl jsem už několikrát, ovšem teprve tuhle reprízu asi největší klasiky s Ním, jsem si stoprocentně užil. Zejména díky tomu, že má fobie z výšek konečně eskalovala na maximum a já už nevyjdu ani na terasu našeho jednopodlažního domu. Zpočátku jen mile vtipná a klasicky ztřeštěná komedie se v okamžiku Lloydova vynuceného rozhodnutí ztéci budovu zvíci 12 pater mění v adrenalinovou jízdu, při níž jsem často zavíral oči a otvíral ústa v naději, že popadnu dech. Snímek starší 90 let nakopává svým precizním zpracováním zadnici mnoha současným pokusům o akční thriller. Tady není co řešit. Pět neotřesitelných hvězd. ()
Harold Lloyd ani Charlie Chaplin mi k srdci nepřirostli. Harold proto, že jeho grotesky mi přijdou příliš umělé a nadsazené, přičemž hlavní hrdina si většinu svého neštěstí přivodí svou vinou (Buster Keaton se oproti tomu do nesnází dostává nešťastnou náhodou či shodou okolností). Charlie Chaplin proto, že jeho tulák byl v podstatě zloděj a h*jzlík, jednal nečestně a vysmíval se neštěstí druhých. O patro výš hodnotím třemi hvězdami hlavně kvůli legendární scéně na hodinách a akrobatickému výkonu, který ve 20. let jistila maximálně tak matrace. ()
„Mladý muži, uvědomujete si, že byste mohl spadnout a zranit se?“ O patro výš je velmi nápaditá komedie a naladil jsem se na ni vlastně hned na začátku díky úvodní hře s diváckým očekáváním (oprátka). Bavily mě fígle s kabáty, využívání prostředků pro dostání se do práce, mizení oběda či snahy o odlákání policajta, ovšem nejvtipnější pasáž se jednoznačně odehrávala v obchodním domě (nepozorované proklouznutí přes vrátnici spolu s plížením se, triky na obsluhování neodbytného davu zákaznic nebo hraní si na ředitele). A pak je tu samozřejmě vrchol filmu v podobě lezení s mnoha různorodými překážkami, přičemž humorná stránka jako taková už příliš nedominuje (krom kamaráda oznamujícího nepříjemný aktuální stav) a do popředí se dostávají spíše fyzické schopnosti Harolda Lloyda, samozřejmě s pomocí nějakých těch triků, a paradoxně bych možná ocenil tuhle část filmu o něco kratší. Tak či tak, na slabších 5* to v mých očích ještě stačí. „Během týdne byly určité dny, kdy si mohla být jistá, že od něho dostane dopis. Byly to pondělí, úterý, středa, čtvrtek, pátek, sobota a neděle.“ ()
Již to zde bylo stokrát řečeno - první dvě třetiny filmu jsou vlastně standardní groteskní taškařicí, záměny, omyly, pády a kopy do zadnice. Závěrečný výstup na mrakodrap mi ale hned několikrát nepříjemně sevřel žaludek, což jsem u 90 let starého filmu rozhodně nečekal. Mým oblíbencem sice stejně zůstává Buster Keaton, ale ... klobou dolů, Harolde. ()
Zhasněte světla, sedněte si do křesla a nechte se nést filmem. Člověk by nevěřil, jak film z počátků kinematografie dokáže diváka i v dnešních časech doslova rozbít. Nadčasový film, který dokáže i dnešního diváka dostat, pobavit a zejména - dokážete se vžít do děje a co hlavně - mít strach o život herce, což dnešní kinematografie nabídnout nedokáže. ()
Galerie (32)
Photo © Pathé Exchange
![O patro výš - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/459/161459069_d89aab.jpg)
Zajímavosti (19)
- Americký filmový historik Jeffrey Vance v roce 2006 odhalil, že Harold Lloyd byl mezi léty 1921-1927 dublován Robertem A. Goldenem. Golden byl však vždy uváděn jako asistent režie. Podle Vance dubloval Golden Lloyda např. ve scéně, kdy Harold tančí na římse, když mu do nohavice vlezla myš. (Kulmon)
- Během proslulé scény s věžními hodinami není Harold Lloyd tak daleko od země, jak se ve filmu jeví. Stavba, na kterou leze, byla vlastně padělkem zdi, vybudovaným na střeše skutečného mrakodrapu a obratně vyfotografovaným, aby diváka udržoval v přeludu. (Kulmon)
- Časopis Premiere zvolil tento film v roce 2006 mezi 50 nejlepších komedií všech dob. (Kulmon)
Reklama