Režie:
Matthijs van Heijningen jr.Scénář:
Eric HeissererKamera:
Michel AbramowiczHudba:
Marco BeltramiHrají:
Mary Elizabeth Winstead, Joel Edgerton, Ulrich Thomsen, Eric Christian Olsen, Adewale Akinnuoye-Agbaje, Paul Braunstein, Trond Espen Seim, Kim Bubbs (více)Obsahy(2)
Antarktida je pozoruhodný a překrásný kontinent. Ve filmu Věc: Počátek se na něm ale nachází také odlehlá výzkumná stanice, jejíž osazenstvo, tvořené mezinárodním vědeckým týmem, objeví v ledových hlubinách neobyčejné stvoření. Z objevu, který má obrovský vědecký potenciál, se však brzy stává vražedná hrozba. Vědci jsou nuceni čelit narůstající paranoii tváří tvář zcela neznámému tvorovi, který je schopen změnit se v dokonalou kopii jakéhokoliv živého organismu. (oficiální text distributora)
(více)Videa (21)
Recenze (1 063)
Je z toho cítit ohromná úcta k originálu. Režisér Matthijs van Heijningen Jr. a scenárista Eric Heisserer nejspíš hodněkrát viděli Carpenterovu Věc, protože v řadě detailů (myšleno v pozitivním slova smyslu) Věc: Počátek kultovní originál připomíná. Bohužel jsou tu méně zajímavé postavy, slabší finále a čas od času zbytečně digitální "mimozemský hnus". V podstatě jsem ale spokojený. Pokud bylo smyslem projektu složit poctu originálu a natočit důstojný prequel, v zásadě se to povedlo. Věc: Počátek není bez chyb, ale je to pořád o několik tříd lepší, než bývá v současné americké hororové produkci zvykem. ()
Tenhle remake to ma u me jednoduchy. Puvodni vsemi chvalena Vec me nikdy nijak zvlast nechytla. Sice to byl dobrej film, ale rozhodne ne zadna spicka. Tudiz se mi tohle docela libilo. Zacatek filmu je takova drobna vykradacka Akt X, kdy se vicemene pul hodiny nic nedeje a jen se predstavujou postavy. Ty si strihly neokoukany, sympaticky norove a roztomila Winstead, takze tady je vse v poradku. Kdyz uz se konecne dostaneme k nejaky akci, tak to ale spis vypadalo jak Vetrelci, akorat Winstead v hlavni roli tu drsnacku, ktera popadne plamenomet a jde si to s veci vyrikat, moc neverite. Prvni problem jsou triky. Ty samozrejme od dob originalu znacne pokrocily, coz ma ale svoje plus i minus. Plus je v tom, ze kdyz se reziser odhodla k nejaky ty brutalnejsi scene, kterejch je v druhy polovine filmu nastesti vic nez dostatek a nechybi ruzny rozpulovani cloveka, ruzny vnitrnosti a slachy nebo spojovani dvou tel do jednoho, tak to trikove vypada docela solidne. Sice furt vite, ze to je jen trik, zas tak vybrouseny nejsou, ale rozhodne nadprumer. Minus je v tom, ze zatimco u originalu bylo nutny ne zrovna uveritelny triky maskovat litrama krve a slizu, to uz tady potreba neni, takze se to vetsinou spokoji s nejakym tim cakancem krve. Ale osazenstvo stanice je velmi pocetne, tudiz je furt koho zabijet a tak neni o zabavu nouze. Jediny, co mi tu chybelo, byla ta paranoidni atmosfera, v kom ze je zrovna ta vec. Sice se to tu taky resi, ale tu atmosferu to proste nema. Ono celkove to nema buhvijak hororovou atmosferu. Vysledek je tak v podstate akcni vyvrazdovacka se zajimavym zaporakem, kde skonci vetsina osazenstva rozmrdana na kusy, pripadne spalena na skvarek, ale rozhodne se nekona zadna hororova atmosfericka lahudka, coz je trochu skoda. Ale i tak jsem se skvele bavil. ()
Carpenterova Věc je samozřejmě jiná liga, ale jsem spokojenej, že van Heijningen alespoň jakž takž trefil stejnej sport :-) Nová Věc je fajn pěknej trikovej horor. Nic, na co by se mělo vzpomínat, ale současně nic, kvůli čemu by člověk musel být naštvaný. Na to jsou tu jiné kousky. Je pravda, že jednotliví členové základny jsou od sebe těžko rozlišitelní. Je pravda, že prostorové řešení základny není divákovi úplně jasné. Je pravda, že s paranoidní atmosférou by se dalo pracovat lépe. Ale co už, prostě se mi na to pěkně koukalo, od začátku až do konce. Na tricích je občas dost poznat jejich digitálnost, na druhou stranu v několika scénách mě skoro až nadchly. Hororové umění asi ne, ale hororová zábava dobrá. Čistých 7/10. ()
,,OBJEVILI JSME SAMOTNÝHO ĎÁBLA“....... /// Když se hrabete v ledu na Antarktidě, můžete kromě zmrzlejch polárníků najít i zajímavější věci. Zapomeňte na mamuty... tady leží.... (předpokládám, že není třeba připomínat blížící se bouři...). Jsem fanda těhle věcí. Žánrová klasika - zlý hovado, karanténa a kydy, že to může bejt kdokoliv z nás (jasně že z nich, nejsu blbej...). Sympatický věci zasíraj základnu a já rád vidím po všech těch divnejch sračkách normální sci-fi horor. Klasici můžou namítnout, že ,,objekt“ je kapku zparchantělej, ale komu dělaj dobře monstra se dvěma hlavama nebo vagína s chapadlama ani nebude řešit, jak hezky dokázali navázat na jednu starou VĚC. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zjistím, kolikrát se dá ,,vytěžit“ kniha ,,Who Goes There“ od Johna W. Campbella (Jr). 2.) Vzrušujou mě věci v ledu. 3.) Mám radost, když se v kuchyni nepálí oběd, ale mimozemšťan. 4.) Thx za titule ,,fčelí medvídek“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ ** ()
Galerie (84)
Zajímavosti (25)
- Onen sníh ve filmu není pravý. Vedoucí výpravy Sean Haworth vysvětluje: „Náš fantastický scénický výtvarník strávil hodně času testováním. Přišel se skvělou metodou výroby umělého sněhu, která zahrnovala hodně rozpuštěného vosku a vytvoření zařízení pro rozstřik vosku ve velkém množství… a hoši od speciálních efektů vytvořili 92 druhů sněhu.“ (Zdroj: thulestation.com) (Karlos80)
- Tvorca pôvodného filmu z roku 1982 John Carpenter chcel pôvodne hosťovať aspoň v nejakej malej scéne, no konflikt pracovných termínov mu v tom zabránil. (Arsenal83)
OK, takže hned po první scéně se dá začít psát mnohastránkový (a možná to jednou fakt udělám, zatím třeba nemám téma na magisterskou diplomku) elaborát na téma, že kinematografie už není, co bývala, a co všechno ti sráči dneska dělají špatně. Omluvte vulgarismy, ale jsem z toho už zoufalá. Rozdíl mezi intrem "Věci: The Original Masterpiece" a "Věci: The Pathetic Try To Make A Cool Movie About Weird Stuff And Snow" se má tak, že v tomto prequelu mají filmaři dost peněz na počítačovou animaci a akční scény, místo aby se jejich pozornost věnovala chytrému scénáři, budování atmosféry nebo alespoň výrazným tvářím pro z podstaty vyvražďovaček ploché role. Zvláště co se týče toho scénáře, tak si filmaři asi představují obsah filmu jako Hurvínek válku nebo vážně nevím. Posuny v ději se odehrávají dialogem místo činů, a ty dialogy ještě vypadají, jako by je někdo postižený syndromem vyhoření vypotil v těžké hodince a nikdo další to po něm ani nepřečetl. Nikdy se nepřestanu divit, jak se něco takového vůbec může dít v procesu výroby filmu, který prochází tolika rozličnými fázemi. Nejdřív to autor scénáře musí napsat, potom to čte někdo z produkce, dramaturg, režisér, kameraman, herci a další přidružení profesionálové, a v žádné instanci se to neodhalí? A nebo je odpovědí to, že scénář nikdy nikdo nečte a proto takový film většinou vypadá, tak jak vypadá? Nadbytek postav je celkem směšný, včetně jejich chování a reagování na situace. Vzhled základny, jako takový pěkný domeček někde na předměstí, včetně záclonek a vší možné podobné parády. A ještě různé další stupidní věci, ale teď už jsem docela rozčílená, takže opouštím dráhu pseudoargumentů a dostávám se na pole prachsprostých emocí. Jsem totiž velmi velmi velmi rozhněvaná na filmy s ženskou hrdinkou, která vypadá takhle a chová se takhle, protože to vytváří maximálně negativní obraz jakéhokoliv dalšího možného filmu s ženou v hlavní úloze. A když pomineme to, jak byla napsána, tak odteď nemám ráda tuhle herečku, která vypadá, že neumí vyjádřit ani nejzákladnější emoce, a její výraz se prakticky nezmění od začátku do konce filmu, a ještě ani nemá jiskru. Co se týče kamery, nebyl tam jediný hezký obrázek. A ještě jednou se musím vrátit k věci scénáře: K základním dovednostem scenáristy by mělo patřit vyfabulovat příběh tak, aby seděl na určitou kostru, například ehm, no já nevím, třeba když už existuje film, ve kterém je řečeno, co vše se na norské základně stalo, tak aby to i odpovídalo, třeba pes, nebo pojízdná vozítka s mrtvým tělem u kráteru s obří mimozemskou lodí, nebo případně i živá ženská, která přesně ví, co se tam všechno stalo. No a mezi další základní schopnosti scenáristy by také mělo patřit to, že když například existuje film, ve kterém bylo řečeno, co vše se na norské základně stalo, tak vyfabuluje příběh sequelu tak, aby to nejenže navazovalo, ale aby také existoval důvod, proč se na takový film vůbec dívat, tzn. přijít s překvapivou interpretací indicií, které zůstaly po původní Věci. Protože ve chvíli, kdy veškerý obsah filmu jde shrnout do několika krátkých vět a navíc všechny tyto věty už byly řečeny v rámci jiného (a v tomto případě i mnohem lepšího) filmu, je už možno jenom klesnout na kolena, plakat a rvát si vlasy. Já bych to udělala, jenomže mám příliš ráda své vlasy. () (méně) (více)