Režie:
Nick CassavetesKamera:
Caleb DeschanelHudba:
Aaron ZigmanHrají:
Abigail Breslin, Sofia Vassilieva, Cameron Diaz, Jason Patric, Evan Ellingson, Alec Baldwin, Heather Wahlquist, Joan Cusack, David Thornton, Thomas Dekker (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Když Saře a Brianovi onemocněla leukémií dcerka Kate, život celé rodiny se změnil. A protože ani oni, ani jejich starší syn nejsou vhodnými dárci, rozhodnou se rodiče zachránit život Kate tím, že si „pořídí“ další dítě, které by dceři darovalo kostní dřeň či jiné orgány. A tak se narodila Anna, dítě ze zkumavky. Rodiče ji sice milují, ale už od narození slouží jako dodavatel genetického materiálu pro svou starší sestru, pupečníkovou krví počínaje, kostní dření konče. Když je Kate patnáct let, její stav se radikálně zhorší. Zákeřná nemoc znovu udeřila, navíc jí selhaly ledviny. Rodiče trvají na tom, že Anna musí darovat Kate svou ledvinu. I přestože spolu mají sestry velmi silný vztah, Kate se vzepře, najme si právníka a s jeho pomocí se chce soudit se svými rodiči o právo na své vlastní tělo. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (715)
Tenhle příběh jedné krásné rodiny mě pořádně rozplakal. Nejdříve mi bylo líto Anny, která byla vlastně obětí a měla začít ztrácet pocit vlastní důležitosti. Neuvěřtelné bylo jak "dospěle" se k tomu postavila. Vedle toho jaké musela snášet bolesti, aby mohla darovat "kousek sebe" svojí starší sestře, musela v 11 letech pochopit svoji matku, která ze strachu o svoji dceru zapomněla, že má dcery dvě. Chvíle, kdy malá holka stojí proti své matce v soudní síni a bojuje proti ní, byla vůbec nejsmutnější. Role maminky přesně vystihuje, co se může stát z milujícího rodiče, když jeho dítě trpí. Postupně ztrácí nejenom svoji dceru, ale i svůj život a racionální myšlení. Skvělé herecké obsazení: Abigail Breslin a Sofie Vassilieva. A troufnu si říct, že to byl nejlepší film Cameron Díaz. ()
Komentář kromě SPOILERŮ obsahuje i myšlenky svědčící, že Subjektiva nedojímají umírající děti. Není tomu tak, dojímají ho i umírající dospělí. Nedojímá jej tento film. Člověk by se s radostí rozhovořil o citlivosti, s kterou Cassavetes zpracoval téma dívenky, jež už nechce rozdávat kusy svého těla na zachraňování starší sestry. Je ovšem otázkou, k čemu že to byl režisér citlivý. K tématu jistě ne, neboť pocit: "Ach ta, dívenka tak krásně umírala, smrk, a to bylo tak krásný, když nakonec bylo po ní. Fňuk. Taky bych chtěla, aby moje holčička dostala rakovinu, brek," který film vyvolává, by neměl patřit k emocionální výbavě člověka s rozumem i srdcem na správném místě. Nedůvěřivec zase bude mít problémy s rozhovory typu: "Ach sestřičko, já tě mám tááák ráda, ale tu ledvinu ti nedám a ty umřeš. Tady máš pěknou pusu, mám tě tááákhle ráda," "To je v pořádku, já bych ji snad ani nechtěla (ledvinu, ne pusu), já vím, že mě miluješ, a já tebe taky strašně miluju," "Holky moje, vy jste zlaté, vy se tak milujete, to je krása.." Nějaké to zaskřípění v rodinných vztazích se zpočátku sice objeví, ale odplaví ho dojetí fabrikované dle vzorkovníku hudby Hollywood Melancholy (2005-2010). Harmonii americké rodiny prostě nemůže rozrušit vůbec nic a divák to ví od počátku. Našla by se i řada dalších prohřešků, která vážné téma ponižuje na sladkobolný kýč, ale já na sepsání toho seznamu nemám. Tak tedy jen poznámka na okraj: v americkém soudnictví vítězí ve sporech ten, kdo více dojme soudkyni. Slabé **. ()
Život umí být krutý. Svět není jen samé slunce a duha, je to hodně zlé a drsné místo. Je to i můj život je sice prvoplánová ždímačka citů, avšak vynikající drama, které je krásné i přes veškerý smutek, jenž ukazuje. Herecké výkony jsou tu skvělé, opravdu hercům věříte každou grimasu, každé slovo. Ke konci se stupňuje dojemnost a občas mi to připadalo až moc "načančané", takže proto nedám plný počet hvězd. ()
Je smutný film a SMUTNÝ FILM. Toto je ten druhý, ten, ktorý z vás vytrasie dušu a dva litre sĺz, zvlášť ak ste nežného pohlavia. Bolo by naivné si myslieť, že vďaka slzám partnerky sa jej ľahšie dostanete pod sukničku. Ja som po záverečných titulkoch dostal iba vynadané a zaknihoval som aj manželkin pamätný výrok: "Ja už, ja už...(počkať. utiera si slzy), ja už s tebou nikdy nebudem pozerať smutné filmy". Mimochodom ja som z toho chytil záchvat smiechu, čo ju ešte viac vytočilo... Takže tak som dobačoval. Chcete si poplakať? Tento film ja skvelá voľba. 80%. ()
Ždímačka spolehlivě odstraní přebytečnou vodu z právě vypraného prádla. Ejhle, no, zase tak mimo nejsem, protože v téhle komorní látce se budou ždímat emoce na maximum. Ale snést se to dá. Průměrný režisér Nick Cassavetes hlavně díky výtečným hercům předkládá tohle velké rodinné trápení s citem a dokonce i s překvapivě velkou mírou opravdovosti!! Takže nějakých 70% za mě vydoloval. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (11)
- Film je natočen podle stejnojmenného románu Jodi Picoult, nicméně je v něm pozměněn konec. (Kreeki)
- Ve 47. minutě filmu, při návratu Kate (Sofia Vassilieva) s Taylorem (Thomas Dekker) z jejich rande, se její rodiče dívají na film Pleasantville: Městečko zázraků (1998). (Pavlínka9)
- Náklady na výrobu byly zhruba 30 milionů amerických dolarů. (NIRO)
Reklama