Scénář:
Takaši UdžitaKamera:
Kazuhiro JamadaHudba:
Alexandre KassinHrají:
Suzuka Ógo, Jóko Maki, Rina Hidaka, Reidži Nakagawake, Čafúrin, Masami Iwasaki, Reiko Kiuči, Hiroši Naka, Satomi Kórogi, Fumihiko Tačiki, Gara Takašima (více)Epizody(22)
-
Saraba da! Hidžó no paradise! (E01)
-
Okitejaburi no Brown Sugar (E02)
-
Šakariki pinball (E03)
-
Noraneko no Milky Way (E04)
-
Orokamonotači no Saudade (Parte 1) (E05)
-
Orokamonotači no Saudade (Parte 2) (E06)
-
Ame ni očiru monotone (E07)
-
Kuroi Noise to Dope na Game (E08)
-
Koišita chocolate girl (E09)
-
Hyena domo no Carnival (E10)
-
Došaburi start line (E11)
-
Džigoku 108°C no telepathy (E12)
-
Doronuma no Goldfish (E13)
-
Inoči širazu no bóhacu runner (E14)
-
Itazura ni Graffiti (E15)
-
Makka na fudžicu no etude (E16)
-
Čito! Kokoro sawagu opera (E17)
-
Akantare no dandó samba (E18)
-
Hagajui šakó no butterfly (E19)
-
Minagoroši no rendezvous (E20)
-
Kuruizaki Last Waltz (E21)
-
Ari no mama de hašire (E22)
Obsahy(1)
Hana je devítiletá dívka, kterou neustále trápí její adoptivní rodina; Michiko je přitažlivá žena, která provedla nemožné - utekla z neproniknutelné věznice Diamandra. Poté, co je Hana odvedená od své rodiny díky Michiko, která tvrdí, že je její matka, duo vyráží vstříc svobodě. V ulicích Brazílie a na sedadle motorky, Hana a Michiko pátrají po Hanině dlouho ztraceném otci. Mezitím se spolu obě snaží vycházet a zůstat o krok vpřed před policií, zvláště před policistkou Atsuko, která je ve svém pronásledování neúprosná. (Jigvell)
(více)Videa (2)
Recenze (6)
Tak nějak mi tato série nesedla, přesto, že teoreticky obsahuje to, co mě baví. Postupně jsem začal přeskakovat a najednou byl konec. ()
Úvod do děje - Brazílie není tak docela země neomezených možností jako spíše neomezené zločinnosti, jež nejvíce bují v chudinských čtvrtích obřích velkoměst, favellách, a nejsnadnější cesta z nich vede do vězení. Mladá sexy gangsterka Michiko Malandro v něm však nehodlá dlouho zůstat a svoje nehodlání umí rázně proměnit v čin. Desetiletá Hana je na tom s hmotným zajištěním o něco lépe, ovšem lásku jí její adoptivní rodina projevit neumí. Naopak, je týrána, otročí v domácnosti a její (ne)sourozenci se baví jejím utrpením. Má však to štěstí, že Michiko je přesvědčena, že Hana je dcerou jejího bývalého, kterého stále miluje. Věří, že s Hanou dokáže dokáže domněle milého najít. A tak jednoho krásného dne vlétne na svém skútru do jidelny a Hanu, toužící prchnout z domácího pekla, si odveze. Jejich pátrání a trampoty mohou začít. Prostředí a postavy - Brazílie je dosti pestrá země, ve které najdeme obrovské aglomerace, v nich čtvrti luxusní i nuzné, lidi všech ras, tisíce gangsterů, prales, rozlehlé pláně, plantáže, trosky staveb dávných předkolumbovských kultur... Luxus, bída a zločin ostatně vymezují děj většiny dílů, které jsou za sebe řazeny napůl volně a napůl tvoří jeden celek - Michiko to Hatchin je totiž koncipován jako roadmovie. A v každé zastávce nahlédneme do osudu několika vedlejších postav, které se v tomhle sociálním babylónu porůznu prodírají svým ne úplně lehkým, ale ani ne úplně nešťastným životem. Některé z postav jsou více opravdové, jiné touží více bavit - poměr je zvolen tak, aby seriál měl spád a snadno se sledoval. Já osobně jsem si zamiloval staříka nájemného vraha a gangbosse Satoshi Batistu. V těchto aspektech, ale i v zacházení s hudbou, montáži scén, v animaci, v mezititulcích vprostřed dílu, v tom všem má Michiko to Hatchin v sobě nádech Kovboje Bebopa. Abych ale neskládal seriálu jen samé poklony, musím říct, že má chvíle vlečení se a, což je horší, opakování se. Slabé ****. ()
Jako první musím zmínit skvělý opening, který mě pokažde dokázal spravně naladit na každý díl. Soundtrak jako celek byl také docela povedený. Další plus bylo velmi dobře zvolené prostředí, byla to příjemná změna. Ok, ale první dva díly mi trvalo s tímto animé popasovat, Michiko mi ze začátku i Hana moc nesedli, ale někdy se to stane, protože pak jsem tyhle dva chraktery měl rád, zvláště dabing Hatchin a kvalitní outfity Michiko:-) S dalšími díly kvalita poté dost rostla, zvláště od 7.dílu, to už jsem se chvilkami rozplýval blahem. Úplně perfektní byla epozidní postavička dědečka jménem Gyle, ale zdání by mohlo klamat, on měl za sebou kariéru drsného zabijáka:-) Problém opět nastal s posledními 4 díly a ten konec nebyl zrovna podle představ, ale budiž. Je to škoda, tenhle kousek mohl jít ještě výš. Celkově jsem se rozhodoval, jestli dát za 3, nebo za 4, nejlépe by odpovídalo 3 a půl, ale nebudu hodnotit zas přísně, tohle odpovídá za mě 75 % ()
Michiko není Fujiko, ovšem obě dámy nemají jen prsa a zadky, ale i nějakou osobnost a motivaci a tak to nejsou jen pouhopouhé nafukovací panny pro fanservice ani strohé mašiny na zabíjení bez špetky charakteru. Hlavní hrdinky ale nejsou to jediné co tyto dvě díla spojuje, neboť i příběh je stavěn podobně - je to taková splácanina všeho a ničeho o zlodějích a policajtech, která sází především na unikátní atmosféru a postavy než na děj samotný. A tak jako naprostý protipól Michiko skvěle doplňuje Hacchin, která naštěstí taky není žádný uřvaný, otravný harant, ale velmi sympatická a zajímavá mladá slečna, a ani vedlejší postavy jako badass Satoshi Batista, policistka Atsuko nebo "Coconut head" Shinsuke si neudělají ostudu. Animace je moc pěkná, opening skvělý, ending snesitelný, a soundtrack přímo skvostný. 7,5/10 ()
Nesnadné na hodnocení. Je svěží opět mít na obrazovce a v reproduktorech mix roadtripu a gangsterky velmi nápodobné Cowboyi Bebopovi, protože takových je na poli anime jak šafránu. Cowboy Bebop ale oproti tomuto dílku obsahoval povedené postavy, šarm, ideálně nastavený nadhled a vtip. Cesta Michiko a Hany je prach a udusaná hlína s nedotaženými charaktery (hlavně v rámci jejich minulosti a šířky), svůj šarm vystřílí úplně na začátku, postrádá humor i emoce a ztrácí brzo nutné opodstatnění. To si děj uvědomuje a tak často odbočuje na vedlejší kolej a představuje nám i méně podstatné postavy. Ty místo toho, aby podtrhly důležitost a rozvinuly hloubku ústředního dua, tak spíš bohužel jen doplňují originální a imponující zasazení v latinskoamerickém prostředí a potichu prodlužují/odkládají hlavní dění. Chápu to, protože jinak bychom dostali z kontrastujícího dívčího tandemu brzo ponorku. Jejich symbiotický vztah dává smysl, ale postrádá nápad a tak se věčně kočkují, odtrhují, sbližují, kočkují, odtrhují, sbližují a nikdy nejsme svědky jakéhokoliv ponaučení, posunu či z oných důsledků vyplývajícího upevnění vzájemných pocitů. Michiko používá mozek jedině v zákulisí (a kvůli tomu velmi vděčně využívá častou deus ex machinu), když si vybírá oblečení na další díl (na druhou stranu postava, která neustále mění úbor, je příjemná změna) a Hana by velmi ráda poučovala a naivně řešila všechno na vlastní pěst. Závěr Michiko a Hanu rozřeší, ale zároveň částečně znehodnocuje jejich výpravu. Nezvykle pro mě ale příběh táhnou výborné kulisy. Chudý brazilský venkov a zločinem prošpikovaná města generují unikátní atmosféru a dodává až neuvěřitelnou autentičnost vykresleného světa. Trhy, ulice, vnitřek bytů a hotelů, z toho vše prosakuje všudypřítomná chudoba; klobouček animátorům. Neméně podstatná a podporující je jak sako padnoucí hudba: Brazilská samba a typicky portugalská bossa nova. Člověk by raději poslouchal než se díval, což jako vysvědčení pro anime není zrovinka nejšťastnější. Jízda to nebyla z nejhorších, ale Michiko to Hatchin mi v hlavě utkvěje hlavně tím, jak naopak nezapamatováníhodný dílo to v konečném zúčtování je. ()
Reklama