Režie:
Adam ElliotScénář:
Adam ElliotHudba:
Dale CorneliusHrají:
Toni Collette, Philip Seymour Hoffman, Eric Bana, Barry Humphries, Bethany Whitmore, Christopher Massey, Julie Forsyth, Alf Klimek, Melanie CoombsObsahy(1)
Dvě rozdílné povahy, dva rozdílné osudy a půlka světa spojuje tento animovaný příběh, který vypráví o přátelství dvou zcela odlišných lidí, kteří se znají jen prostřednictvím svých dopisů. Mary Daisy Dinkle, baculaté osmileté holčičky žijící na předměstí australského Melbourne a Maxe Horowitze, velmi obézního čtyřiačtyřicetiletého Žida žijícího v pulsujícím New Yorku, trpícího Aspergerovým syndromem. Film sleduje Maryino dospívání a Maxův přechod ze středního k pozdnímu věku a objevuje mezi nimi silné pouto, které překoná o hodně víc než obvyklé kamarádské vzestupy a pády. Mary a Max nás vedou cestou neobyčejného přátelství, které musí čelit autismu, taxidermii, psychiatrii, alkoholismu, obezitě, kleptománii, sexuálním rozdílům, důvěře, kopulujícím psům, náboženským rozdílům, agorafobii a mnoha dalším životním překvapením. Celovečerní animovaný film MARY A MAX byl poprvé uveden na filmovém festivalu Sundance v roce 2009. Tento film autora a režiséra Adama Elliota produkovala Melanie Coombs a postavičky namluvili Toni Collette (Mary), Philip Seymour Hoffman (Max), Barry Humphries (Vypravěč) a Eric Bana (Damien). (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (938)
milá mary, milý maxi (ale i vy ostatní)... nemám sbírku noblíků, nemám rybičku ani kohouta, nemám (snad) žádnou duševní poruchu, nemám na čele žádné mateřské znaménko, nemám doma psací stroj ani valium, nikdy jsem nejedl čokoládu v rohlíku, nechodím na schůzky anonymních žroutů, nemám doma sherry na vaření (což musím napravit) a nemám souseda s agorafóbií (aspoň myslím)... přesto mě váš křehký, nápaditý příběh pobavil a dojal zároveň, jste jako amélie a forrest, jenže animovaní, ale s podobně dobrou hudbou v zádech... věřím, že si k vám zase jednou najdu cestu! 90% ()
90%. Mary a Max je asi prvy animak tohto typu, ktoremu som vedel prist konecne na chut, pretoze mam problem s animakmi typu WALLACE & GROMIT: PROKLETI KRALIKODLAKA (2005), MRTVA NEVESTA od Tima Burtona (2005) alebo od neho aj UKRADENE VANOCE (1993). Ja uznavam, ze je s tym spusta prace, ze tvorcovia su kreativni a vedia podat pribeh aj humorne, ale nic ma nezaujalo az tak, ako prave Mary a Max a mozno to bolo aj tym pribehom, ktory sa zaklada na skutocnej udalosti a je vlastne aj o zivote obycajnych ludi, ktory bol aj vesely, ale aj smutny, pacila sa mi tu aj klavirna hudba a dostal ma hlavne ten zaver. Ani neviem, co mi brani dat piatu hviezdicku, avsak teraz aj chapem, preco sa tento film ocitol v topke IMDb najlepsich filmov. _________ Toni Collette - (Mary Daisy Dinkle) +++ Philip Seymour Hoffman - (Max Jerry Horovitz) +++ Eric Bana - (Damien) +++ Barry Humphries - (Vyprávač) +++ Bethany Whitmore - (Malá Mary) +++ Renée Geyer - (Vera) +++ ()
Když vám ohyzdná plastelínová figurka s naprostou grácií a břitkým sarkasmem naservíruje do xichtu, jak to tady v podstatě všechno stojí za hovno, máte chuť pustit si pro rozptýlení něco o rakovině anebo plyn... Tento až kýčovitý animák posouvám svým dětem s výchovným komentářem: "Tak takhle to může vypadat, když budete srát tatínka." ()
Nádherný poetický příběh o dopisovém přátelství. Je zvláštní, jaká schoda náhod dokáže spojit dva hodně podobné lidi na opačném konci zeměkoule. Připravte se na pořádnou dávku monologů (které jsou vesměs spíše dialogy) čtených dopisů, namluvených skvělými herci (Philip Seymour Hoffman má užasný hlas, to už ovšem předvedl v mnoha předchozích filmech). Každý z nás zažil chvilky úzkosti a neměl si o tom s kým promluvit. Každý z nás si z filmu něco odnese, vzpomene na své zlé časy a mnohé si uvědomí. Proto na filmy koukám a proto je mám rád. Část vašeho já je zaručeně i v tomto filmu a proto stojí za vidění. ()
V myšlení drtivé většiny diváků stále přetrvává představa, že animovaný film je v první řadě záležitostí pro děti a maximálně může mít přesah jako rodinná podívaná pro dětský doprovod. Dílo Adama Eliota se této zavedené klasifikaci vymyká a jeho snímek Mary a Max je všechno, jenom ne dílko určené dětskému divákovi. Jde o psychologické drama, které líčí vznik přátelství dvou naprosto odlišných osob, které spojuje pouze jejich outsiderovství. Malá holčička z Austrálie, která trpí syndromem nechtěného dítěte, navíc vyrůstající v rodině, která se těžko dá označit za funkční, a samotářský obézní Žid trpící duševní chorobou, touží po přátelství a najdou ho prostřednictvím dopisů adresovaných na vzdálený kontinent. Film citlivě a nenásilně popisuje vznikající citové pouto, vzestupy a pády jejich vzájemného vztahu. Jde o hodně výlučné komorní dílko určené spíš k zamyšlení než k zábavě. Zároveň jde o jeden z vrcholů současného animovaného filmu a doklad toho, že se animovaný film plně emancipoval na roveň hraného filmu. Pokud jde o emoce, dokáže Eliot skvěle pracovat s charaktery svých postav a vystavuje své hrdiny spoustě problémů, kterým musí čelit. Tolik průšvihů, kolik se koncentruje v jejich životě, by stačilo pro veškeré osazenstvo ordinace vyhledávaného psychiatra a psychologa během několika dní. A přitom všem dokážou brát Mary a Max život s nadhledem a rozjímají např. nad tím, jestli taxikář, který couvá, platí zákazníkovi, nebo naopak. Neseděla mi úplně výtvarná stránka, ale z hlediska kvalit scénáře a režie by si film zasloužil absolutní hodnocení. Celkový dojem: 85 %. ()
Galerie (42)
Photo © Bioscop
![Mary a Max - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/415/159415392_4a196d.jpg)
Zajímavosti (35)
- Pro natočení scenérie, kde si Max sám sebe představuje na opuštěném ostrově, bylo použito také 12 litrů - 2 400 lžiček - klasického lubrikantu známého ze sexshopů. Člen štábu, který pro něj chodil do lékárny, se pokaždé velmi dlouho zdráhal. (formelin)
- Svět malé Mary se odehrává v hnědých tónech, zatímco ten Maxův naopak v odstínech černé, šedivé a bílé. Na obou místech se pak objevují červené věci, které mají vše jen umocnit a zdůraznit. Adam Elliot říká: „Snažím se pokaždé používat minimum barev, protože jedině pak mohou i samotné barvy hrát svou roli.“ (Dodmund)
- Nápad so zápisníkom na krku, do ktorého si malý Max zakresľoval výrazy tváre, použil režisér Adam Elliot už v krátkometrážnom filme Harvie Crumpet. V ňom si však hlavná postava Harvie zaznamenáva do zápisníka na krku fakty. (imro)
Reklama