Režie:
Adam ElliotScénář:
Adam ElliotHudba:
Dale CorneliusHrají:
Toni Collette, Philip Seymour Hoffman, Eric Bana, Barry Humphries, Bethany Whitmore, Christopher Massey, Julie Forsyth, Alf Klimek, Melanie CoombsObsahy(1)
Dvě rozdílné povahy, dva rozdílné osudy a půlka světa spojuje tento animovaný příběh, který vypráví o přátelství dvou zcela odlišných lidí, kteří se znají jen prostřednictvím svých dopisů. Mary Daisy Dinkle, baculaté osmileté holčičky žijící na předměstí australského Melbourne a Maxe Horowitze, velmi obézního čtyřiačtyřicetiletého Žida žijícího v pulsujícím New Yorku, trpícího Aspergerovým syndromem. Film sleduje Maryino dospívání a Maxův přechod ze středního k pozdnímu věku a objevuje mezi nimi silné pouto, které překoná o hodně víc než obvyklé kamarádské vzestupy a pády. Mary a Max nás vedou cestou neobyčejného přátelství, které musí čelit autismu, taxidermii, psychiatrii, alkoholismu, obezitě, kleptománii, sexuálním rozdílům, důvěře, kopulujícím psům, náboženským rozdílům, agorafobii a mnoha dalším životním překvapením. Celovečerní animovaný film MARY A MAX byl poprvé uveden na filmovém festivalu Sundance v roce 2009. Tento film autora a režiséra Adama Elliota produkovala Melanie Coombs a postavičky namluvili Toni Collette (Mary), Philip Seymour Hoffman (Max), Barry Humphries (Vypravěč) a Eric Bana (Damien). (oficiální text distributora)
(více)Recenze (938)
Krásny a vtipný animák. Ku koncu som si prial aby film trval aspoň ešte o hodinu dlhšie. ()
Animák pro dospělé! Kombinace formy a tématu byl docela risk, ale neuvěřitelně se vyplatil - půl druhé hodiny jsem hltal zábavné i dojemné osudy těchto roztomilých lidiček a prožil s nimi tolik emocí jako v mnohých hraných filmech ne. ()
Na prvý pohľad možno infantilné dielo s detinskými otázkami v listoch, ale z môjho pohľadu krásna ukážka priateľstva medzi dvoma svetadielmi s vtipným a zároveň depresívnym nádychom. Vďaka bezfarebnosti filmu naplno vyznievajú kontúry postáv, ktoré sú skarikaturované tak, aby zdôrazňovali charakter. Na začiatku filmu som si myslela, že mi bude táto bezfarebnosť prekážať, ale nakoniec bol opak pravdou. Zaujalo ma aj prenikanie hnedých predmetov z Austrálie do šedého New Yorku a naopak. Pochmúrny, jednofarebný svet hlavných postáv sa získaním dopisového kamaráta stával zrazu "farebnejším". ()
Vizuálně velmi povedené, navíc vtipně. S vtipem je převyprávěn i celý smutný příběh. Ke konci jsem si ale zvyknul na to perfektní provedení a to ostatní mě zase tolik nebralo. Ke čtyřem se přikláním hlavně kvůli skvělému Heřmánkovi v českém dabingu. ()
Těžké rozhodování mezi třemi a čtyřmi hvězdičkami. Průměrné to není, obzvlášť ve vodách animovaného filmu. Emocionální to je, obzvlášť vezmeme-li v potaz, že životní příběh obou postav se tu odehrává v řádcích, popřípadě mezi řádky, dopisů. Co ale naplat, když už v polovině filmu začíná být vypravěč přebytečný, a chybí tu samotný děj. Kromě toho celá korespondence zní, jako byste ji Amélii z Montmartru z huby vytáhli. ()
Na tento animak som narazil náhodou a musím povedať, že to je fakt genialitka! Popravde som netušil, že dráma a plastelina môžu spolu fungovať. A ako precízne. Čierny humor kombinovaný so smutným príbehom dvoch ľudí. Soundtrack je čerešničkou na torte. Čisté terno! Dávam 90% (5*) ()
Tmavé, deprisivní, leč zajímavé ()
Hned od začátku si mě film nezískal, ale postupem času jsem na něj hledět s větším zaujetím. A bylo to hlavně díky tomu, že mi obou jak Mery tak Maxe bylo líto. Filmaři hodně zabodovali. 60% Jen proto že Max na konci umřel :-( "ale byl to originální a vkusný konec" ()
Zajímavý, dost šedý a černý... ()
Film totálně o ničem... nuda, nuda, šeď, šeď (doslova). Příběhy dvou zakomplexovaných postaviček, které se skrze své nedokonalosti poznávají a nakonec i spřátelí, totálně nezaujmou. Absolutně zbytečný film u kterého opravdu nechápu vysoké hodnocení... ()
Neobvykle pojatý, animovaný film, který nám předkládá universální i když ne vždy všeobecně přijímané pravdy. Najdeme v něm dosti nezvyklý vztah jednoho amerického pána Maxe s mladičkou australskou dívkou. Ten vztah se rozvíjí pomocí dopisů, které si ti dva přes celý svět posílají. Jelikož oba dva trpí různými „nenormálními“ neduhy, jsou si blíže, než-li by se na první pohled mohlo zdát. Právě ta „nenormálnost“ je s postupujícím časem více a více sbližuje, i když ne v tak romantickém kontextu, jak by se mohlo jevit. Film je totiž plný absurdit; ne vždy příjemných situací. Některé jsou i dosti morbidní. Ve snímku lze najít taktéž i dosti černého humoru. Ale přes všechny tyto aspekty, které by snímek spíše mohli posunout do jasné roviny tragikomedie, se film nese v duchu příjemného očekávání; dokáže budit emoce, a co více dokáže se vtělovat do pozice diváka. Čímž oba dva hrdiny více přibližuje chápání a akceptování běžného „normálního“ člověka. Slovíčko normální, které se mně do této malé recenze propašovalo v tak hojném počtu a ještě ke všemu v uvozovkách, má ve své obojakosti opodstatnění. Ačkoliv obě hlavní postavy jsou svým způsobem dosti „cáklí“, promiňte mi ten výraz, nelze je jednoduše nazvat blázny. Jejich malé úchylky nejsou dalek od úchylek většiny z nás. Ale jen málokdo se k tomu dokáže přiznat. Zde se jeví jen hodně nafoukle. Je to tím, že jsou stále na pořadu dne. Chci říci, že si jich tvůrce všímá hojně a vlastně je na nich postaven i příběh. Jak jsem podotknul, daří se mu toto výborně. Nejenom že okamžiky příběhu nenudí, ale umí pěkně zatáhnout do děje. Pomáhá tomu i samotná animace. Skutečnost, že animace je spíše spojována s rodinnou zábavou zde nutí k neustále pozornost, jelikož vidět opilou matku s cigaretou v ústech, není zase tak běžný jev. Postavy namluvili herci P. S. Hoffman, Toni Collettová, Eric Bana a další. Jejich hlasy působí příjemně s tím, že P. S. Hoffman svým hlasem doprovází celý příběh, jelikož jeho postava divákům pořád neustále něco vysvětluje. Je to okamžik, který se buďto líbí anebo naopak. Někteří diváci by ocenili, kdyby tolik nemluvil (důvod likvidace atmosféry), někteří – k těm patřím já, tedy aspoň co se tohoto snímku týče – naopak doprovodný monolog uvítají. To je věc názoru. Snímek režiséra Adama Elliota dokázal došplhat na skvělé čtyři hvězdy. ()
Panebože, tak já si hledám nějakou příjemnou komedii na večer a najdu tohle! Já snad ještě neviděla depresivnější film :) Né, že by to nebyla krásná podívaná, to rozhodně je, ale komedie bych tomu neříkala... ()
Dost zábavné, hlavně Max je výborný, jen v poslední třetině ten černý humor zbytečně přislazují. ()
Okuzlujuci plastelinovy pribeh pre povolanych - teda melancholikov, ludi smutnej povahy a presvedcenia, ktori sa vsak velmi radi zasmeju na absurdite zivota a rezignovane pousmeju nad jeho trpkostou a nezmyselnostou ()
Trošku viac komédie v tej dráme by tomu pribehu podľa mňa pomohlo. Aj tak to bola pekná depresívna rozprávočka pre dospelých. ()
Klobúk dole ... ak bude existovať viac takýchto neviazaných ,humorných a divácky záživných filmov budem len rád. Inšpirovať sa človekom ktorý vidí veci inak ako všetci okolo neho tak to už je riadna dávka odvahy a Adama Eliota budem pozorovať ,som zvedavý k čomu novému sa odhodlá. Konečné hodnotenie 5*. ()
Začátek byl skvělý pak prostřední pasáž pro mě zase tak dobrá nebyla ale spravuje to konec filmu . 75/100 ()
Jaké to je, vyrůstat jako dívka s vědomím, že máte na čele znamínko hnědé jako hovínko? Jak žijí lidé s Aspergerem, když už jim nikdo blízký nezůstal? A jak může fungovat vztah mezi dvěma takovými lidmi? Mary a Max vám to rádi ukážou. Tenhle film je mezi animáky zcela ojedinělý, což je velká škoda. Propracovaný příběh, kterému animovaná podoba dodává ještě něco neuchopitelného navíc, co by v hraném filmu asi chybělo a s největší pravděpodobností by se tak stal jen průměrným filmem mezi dalšími podobnými. Takhle se ale jedná o úžasný snímek, který vás naprosto dostane. ()
Atmosféra 5*, Animace asi 6*, ale dokázal bych si tento celovečerák představit jako krátký film, který bych měl velmi oblíbený. Melancholická nálada je vyvážena občasnou brutalitou, která pro mě nefunguje. Potenciál na skvělé gagy je okamžitě a nudně utnut jako vajgly na Maxově chodníku. Natočit, a kór animovaný, komedio/drama žánr je těžké a málokdo to skousne. Já tak napůl. ()
Dívali jsme se na to v zsv, abychom my ignoranti z přírodovědecké třídy zahrabaní do fyziky či chemie (já se hlásím jako čestná výjimka, ale to je zase jiný příběh) pochopili, co je to Asperegr. Pochopili jsme a myslím, že velmi dobře. Opravdu velice velice zdařilé dílo. ()
Reklama