Scénář:
Satoši KonHrají:
Džódži Nakata, Takeši Maeda, Akira Nakagawa, Kotomi Jamakawa, Juka Terasaki, Kódži Seki, Mako Hjódó, Šintaró Óhata, Minami Momoja, Kóiči Sóma, Nozomi Masu (více)Obsahy(1)
Patnáct různých tvůrců anime (Ani*Kuri je zkratka slov „anime“ a „creators“) vytvořilo sérii patnácti krátkometrážních filmů, kterým je společná pouze stopáž jedné minuty. (yenn)
Recenze (15)
Pätnásť rôznorodých tvorcov z rôznych animačných štúdií, s rôznym animačným aj rozprávačským štýlom, sa podieľa na 15-dielnom projekte poskladanom z veľmi krátkych poviedok. Každý tvorca prichádza s jednou animáciou, ktorá má časový limit v podobe jednej minúty a každý tvorca tak musí ťažiť zo všetkej svojej fantázie, aby sa mu aj cez veľkú obmedzenosť podarilo previesť pointu do krátkej animácie a dokázať tak jeho zručnosti a kvality. Jedná sa o rozhodne zaujímavý nápad, ktorý zaručene poteší nejedného milovníka animácie. O to viac však bude človek sklamaný, keď zistí, že drvivá väčšina animácia neponúkne nič, než len nevýrazný vtip bez zmysluplného príbehu. Za zmienku tak stojí len príjemné A Gathering of Cats (7/10) zo života mačiek od Makota Šinkaja, uspokojivá animácia Good Morning (6/10) od Satoši Kona a melancholický klip From the Other Side of the Tears (4/10) od Akemy Hajaši, ktorý však mohol byť o niečo pútavejší a krajšie nakreslený. Možno by som ešte videl potenciál v Onmitsu Hime (3/10) od Mahira Maedu, čo je síce dobre nakreslená animácia, avšak zbytočne urýchlený a chaotický dej pripomína skôr len zrýchlenú nič nehovoriacu mecha akciu. Ostatné animácie mi neponúkli nič iné, než zmätok (a to dokonca aj u Ošiho 'Project Mermaid') a sklamanie, takže vo výsledku tak budem musieť tento projekt ohodnotiť len jednou hviezdou. Bohužiaľ. ()
Attack of Higashimachi 2nd Borough - 7/10; From the Other Side of the Tears - 7/10; Blaze Man - 4/10; Sancha - 7/10; Invasion from Space - Hiroshi's Case - 8/10; Project Mermaid - 6/10; Yurururu ~Nichijou Hen~ - 7/10; Gyrosopter - 3/10; Wandaba Kiss - 7/10; Supaatsutaisa - 7/10; A Gathering of Cats - 9/10; Princess Onmitsu - 6/10; Okkakekko - 6/10; Project Omega - 7/10; Good Morning - 8/10 ()
// Princess Onmitsu: Hlavní postava, magická ninja princezna je dostatečně roztomilá i aktivní. Hezká grafika a animace. Zajímavě vybudované království, postavy a konfrontace s air piráty. Tempo je raketové a skutečně by to fungovalo více s delší stopáží, nejlépe celovečerák. Ale ono to vlastně funguje, i když sousto bylo veliké. (7/10) // Gyrosopter: Dílo, které by se mi určitě líbilo více, nebýt jedné "formality". A to, že CGI animace, jakkoli skvělá a atmosférická, je studená jako psí čumák. Ale i když to byl určitě účel, tak přesně v tom jiném slova smyslu. Příběh a písnička mají hodně emocí, ale s grafickou stránkou jsem tu symbiózu necítil. (6/10) // Wandaba Kiss: Roztomilé postavy, kreativní mašinka a skvělá hudba. Až ten konec možná trochu dětinský, ale dojem celkově velice pozitivní. (8/10) // From the Other Side of the Tears: Takový smutný hudební klip s příběhem, který někam vede. A výsledkem je jedno z top děl této kompilace. (8/10) // Project Mermaid: Pro mnohé (vypadá to, že) zklamání. Já osobně jsem v tom viděl tak trochu lyrickou ódu na původní dánskou verzi Malé mořské víly. Se synopsí se nevylučuje. A líbilo se mi to. (7/10) // Okkakekko: Hodně se mi v rámci japanimace líbí tento grafický styl, je velice krásný a výprava o nic méně. Děj však zahrnuje jedno odhalení a jakýsi závěr, který ani trochu nepřekvapí, takže lyriky taky ne moc. Má to jeden nápad a to je všechno. Pokud vůbec je nějaký. (5/10) // Good Morning: Fajn surrealismus, který celou dobu pokládá otázky, ale na konci do sebe všechny dílky zapadají. Osobně bych to v kůži té dívky bez kafe těžko dal. (9/10) // Supaatsu Taisa: Taková dramedy až na hranici burlesky. Hlavně kvůli závěru, těžko říct, jestli za účelem či ne. Zaujme, nebojí se ukázat proud krve, ale rychle vyšumí. (6/10) // A Gathering of Cats: A máme tu vrchol celé kompilace. Makoto Shinkai je skvělý talent. I přes velmi omezující premisu nacpat příběh do 1 min vytvořil příběh, který je perfektně vyprávěný a vygradovaný. A výborně pobaví. Multižánrová lahůdka. Proč dosud nerealizoval celovečerák, jakkoli by dopadl? (10/10) // Invasion from Space - Hiroshi's Case: Ze začátku jsem si skoro myslel, že sleduju Beavise a Prdelohlava kvůli grafické stránce. Filmeček stojí na jednom frku, který rozhodně není úplně předvídatelný, ale pobaví hodně. (8/10) // Yururu ~Nichijou Hen~: Kraťas z pohledu animátora, vyobrazující jeho děj v práci i vlastní dílo, přestože tvář neuvidíme. Chytlavá hudba, dobře absurdní konec, kterému sloní troubení dává třešničku na dort. (7/10) // Project Omega: Well, that escalated quicky! Takto by se dala popsat zápletka. Výprava na 100%. Vím, že u filmů není zdaleka pravidlo mít uzavřený děj, ale ani stará filmová a animátorská cvičení tolik nezvedla prostředníček jako tady. Nebo tu technicky vzato může být uzavřený děj? Nicméně jakmile skončí přesně při samém vyvrcholení, nezklame to, ale naštve a to je horší. (6/10) // Blaze Man: Nevylučuji, že na papíře ten film vypadal mnohem lépe. Embryo na začátku představí vrchol celého snímku. Po dvou či třech zhlédnutích už zaregistrujete ten děj. Epilepticky rychle se střídající trojrozměrně animované scény nemohou kvůli cílové stopáži 1 min překvapit, ale když v těch okolních světlech je sotva něco vidět (a je mi jedno, co symbolizují), nebude špatně jen odvyprávění scénáře. V tom případě není co sledovat a neubráníte se dojmu, že to opravdu šlo udělat lépe i za cenu menší nabubřelosti. (3/10) // Attack of Higashimachi 2nd Borough: Takové popichování amerických béčkových děl žánru sci-fi zejména padesátých let. Či ukázka, jak by se s tím vypořádala japonská filmová studia, která hodně dlouho byla (paradoxně) technicky pozadu v tomto oboru? Přijde mi, že to není jejich obvyklý žánr, spíš se ve vrcholné popkultuře zaměřovali na různá kaiju monstra, proto je ten vtip na místě. A taky, proč se v překladači těch emzáků mihla angličtina. (8/10) // Sancha: Ten art mi přišel jako z amerických komiksů 60s a okolních dekád, či jakási japonská derivace či simplicita. Pointu víte rychle. (5/10) ///// = 68,67% () (méně) (více)
Předváděčka patnácti dobových animátorů a režisérů je současně kompaktním přehledem stylu jejich zastřešujících studií, ale bohužel i shrnutím dobového stavu anime průmyslu. Na jedné straně je zde hrstka zcela osobitých tvůrců, kteří mají výrazný vlastní styl, především co do atmosféry, témat či kresby - Makoto Šinkai (kočky), Michael Arias (děti s robotem), Šódži Kawamori (mimozemský útok na NHK) a Satoši Kon (dobré ráno). Pak je tu ještě Mamoru Ošii (mořská panna), který už dělá ryze vlastní věci a na nic a nikoho se neohlíží. Vedle nich se najde pár tvůrců - obzvláště Šindži Kimura (invaze mimozemšťanů v laciném provedení), Kazuto Nakazawa (jeden den v životě animátora) -, kteří zaujmou svými výtvory, z nichž je ale zároveň možné poznat, že ač jako animátoři či designéři jsou vyhledávanými specialisty, těžko se od nich coby režisérů či tvůrčích autorů můžeme dočkat něčeho víc než jednorázových hříček. ()
Směsice různorodých krátkých snímků je velmi chaotická a pro nějaké představení autora je délka snímků příliš krátká... Myslím, že jednotlivé příspěvky měly být o něco delší, aby to celé mělo nějaký smysl a dokázalo vám to utkvět v hlavě. Pár dílků mě ale přece zaujalo, a to především Satoshi Kon a Makoto Shinkai - díky krásné animaci a taky proto, že v nich je narozdíl od spousty jiných jasně vidět nějaký záměr, myšlenka, nápad... V jejich případě dokonce i kratinká délka stačila. ()
Galerie (1)
![Ani*Kuri15 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/357/357315_db3b70.jpg)
Reklama