Režie:
Asghar FarhadiScénář:
Asghar FarhadiKamera:
Hossein JafarianHrají:
Golshifteh Farahani, Shahab Hosseini, Taraneh Alidoosti, Merila Zare'i, Mani Haghighi, Payman Maadi, Ra'na Azadivar, Saber Abar, Ahmad MehranfarObsahy(1)
Skupina dávných přátel se vydává na výlet ke Kaspickému moři a v souladu s tradicí vhazuje před cestou peníze do schránky. Může ale být jejich návrat opravdu šťastný, když někteří z výletníků s sebou vezou i nevyřčené tajemství? A jak ovlivní bezstarostnou náladu zmizení mladé vychovatelky Elly? Civilně pojatý snímek, kladoucí důraz na současnou mladou generaci, probouzí otázky individuální i vzájemné zodpovědnosti a viny. Zatímco zmizení Elly udržuje v napětí hrdiny stejně jako diváky, ti druzí mohou s odstupem vnímat chování všech protagonistů, kteří se dostali do neočekávané situace, již režisér inscenuje s akcentem na roli nevypočitatelné náhody. Napětí ze zmizení Elly přehlušují úvahy o svobodě jednání i možnostech vykoupení při prohřešku, aniž bychom ale ztráceli zájem o nezvěstnou hrdinku. A i když se její příběh vyřeší jednoznačně, úvahy nad chováním postav překročí dobu trvání snímku. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Nemám sice co bych těm dvěma hodinám stopáže vytkl, ale i tak mám neodbytný pocit, že tomu něco chybí. Konkrétně (minimálně) hodina děje. Když to totiž začne být vůbec nejzajímavější, tak je rázem konec. Někam tento přístup sedne (pro příklad ostatně není třeba chodit daleko); sem však nikoli. ()
Zajímavý námět z Iránu. Rozjíždí se to volně a když už se zdá, že to přejde v nudu, tak se vše trochu zvrtne. Pak si představujete pár scénářů jak by to mohlo být a až do poslední chvíle si nejste úplně jisí co a jak. Každopádně to co následuje je asi dosti ovlivněno iránskou kulurou, protože dle mě, například u nás by to probíhalo jinak. 75%. ()
Skupina přátel se vydává ke Kaspickému moři, kde chtějí strávit několik klidných dní. Drama začíná, když jedna z dívek zmizí neznámo kam a skupinka mladých lidí začne řešit jak se s nejistou situací vyrovnat. Předností filmu jsou určitě skvěle napsané charaktery postav a pomalu vygradované konverzační scény. S ubývajícími minutami filmu odhaluje skupinka dříve zatajované informace ukazující tragickou událost ve zcela nové perspektivě. A právě to, že se postupně dostáváme k racionálnímu vysvětlení, postupně ubírá filmu na jeho zajímavosti, protože pokud byl zpočátku divák držen v pozornosti tím, že měl jen minimum informací, jejich osvětlení mu pomalu celý film zplošťuje do tuctového dramatu s nádechem detektivky. ()
Perfektně rozehrané konverzační drama, v němž už je patrná režisérova silná schopnost vybírat si provokativní náměty a nikoho z hlavních představitelů nešetřit. Níže se tu v jednom komentáři praví, že se v závěru režisér něčeho bojí a hrdiny nechává sebezpytovat snad z politických důvodů, aby to mohlo projít "revolučně-kulturní" cenzurou. Já si ale myslím, že to sebezpytování nemá s podobnými důvody nic společného. Nikdo z hrdinů se nesebezpytuje za to, že by snad žili o něco moderněji, a tudíž blíže našemu euro-americkému modelu, a za to si pak sypali popel na hlavu. Došlo k tragédii, za kterou je třeba nést zodpovědnost a která rozkrývá určité podhoubí specifik nahlížení na milostný život v íránské společnosti, který v mnohém vychází z nějaké historické tradice a nejen z hlav duchovních... Jen by mě osobně zajímalo, zdali si ženy v Íránu nesundávají šátek ani v soukromí domova, a je-li toto ve filmu nějak poplatné předepsané "duchovní etiketě". ()
O človeku sa paradoxne jeho príbuzní a priatelia často dozvedia oveľa viac až po tom, ako sa nečakane stratí. Podobne je to v prípade partie priateľov, ktorí sa rozhodnú stráviť pár dní pri brehu mora. Z príjemného predĺženého víkendu sa razom stane denná aj nočná mora po zmiznutí jedného z nich. Hľadanie zodpovednosti, viny, neustále napätie a stres otvára a prehlbuje pod povrchom bublajúce nedorozumenia, aby sa všetko zavŕšilo v prekvapivej pointe. Tá je pevne ukotvená v odlišných vzťahových väzbách iránskej spoločnosti. Civilné podanie príbehu a kamera vytvárajú dojem dokumentárneho prestrihu reálnej udalosti. Toto poňatie je zároveň najväčšou slabinou filmu. Emócie sú veľmi silné, to hej. Menia sa následkom dejových zvratov, nálezu osobných vecí, telefonátov. Plus nutnosť postarať sa o deti. Civilné poňatie prinieslo aj zopár hluchších, mierne predlžovaných scén, ktoré nedovolili úplné stotožnenie sa s príbehom a jeho aktérmi. Pozn.: sympatické bolo prijatie núdzového riešenia v úvode, v podobe neudržiavanej chaty na brehu mora. Dom bez postelí sa akceptoval potom, ako vysvitlo, že pôvodne objednaný bungalov by bol k dispozícii len jednu noc. ()
Galerie (35)
Zajímavosti (3)
- Film se natáčel v Tonekabonu v Íránu. (ČSFD)
- Film celosvětově vydělal zhruba 7 milionů amerických dolarů, čímž je k roku 2009 druhým nejúspěšnějším íránským filmem. (ČSFD)
- Celosvětová premiéra proběhla 7. února 2009 na Mezinárodním filmovém festivalu v Berlíně. (ČSFD)
Reklama