Obsahy(1)
Miláček Francie, herec, komik se svobodnou duší a velkým srdcem i on kandidoval na prezidenta. Podzim roku 1980. Už jsou to dva roky, co oblíbený francouzský komik triumfuje každý večer v pařížském divadle Gymnase. Jeho vtipy a historky kolují stejně jako po univerzitách, tak v parcích po lavičkách, v kavárnách, salonech i vězeňských dvorech. Lidé v nich poznávají nejen sami sebe, ale i politiky, všední život, který jim otravují reklamní lži i politická prohlášení. Po roztržce s rádiem Monte-Carlo, nejprve jako recesi, přijme kandidaturu v prezidentských volbách. To, co se zprvu jevilo jako jeden z dalších sarkastických Coluchových vtipů, přerůstá v podporu napříč Francií a celou společností. Coluche se do tohoto dobrodružství vrhá se vší vervou, upřímností a především neznalostí, aniž by si uvědomil důsledky svého počínání. Coluche se střetává s reálnou politikou a především sám se sebou a objevuje část své osobnosti, o které neměl možná ani tušení. Kandidatura na prezidenta ho stála příliš, ale pódium nikdy neopustil. Angažoval se proti chudobě a plýtvání potravinami a založil vývařovny pro chudé – Resto du coeur, které fungují dodnes. Osudovou se mu stala láska k motocyklům, zemřel 19. června 1986 na následky smrtelné nehody. V jedné ze svých písní zpívá: „Dneska naposled nasednu na svýho ocelovýho oře a zamířím k smrti. Vyjedu až nahoru, na horu svýho hoře, vrhnu se do propasti svýho osudu!“ Coluche u nás není příliš známý. Pamětníci si ho budou pamatovat z filmů Operace Banzaj a Křidýlko nebo stehýnko?, kde hrál nezdárného syna Louise de Funese. V roce 1984 získal Césara za roli Tchao Pantin. (Česká televize)
(více)Recenze (7)
Colucheva kandidatura na prezidenta mě vždycky zajímala, takže jsem tento film ocenil a byl pro mě přínosný. Ovšem, pokud někdo nemá absolutní páru o tom, že nějaký Couche vůbec existoval (a že takových lidí může být dost přiznává i oficiální text distributora), může být pro něj tento film celkem zmatený. Je to vlastně jenom sled několika okamžiků o jeho kandidatuře a nic se nevysvětluje. Velkým pozitivem je herec François-Xavier Demaison, který je Coluchevi podobný a skvěle se na něj hodí. ()
Po hlavě s company. Moje volba, váš hlas, děkuji. Váš šáša s červeným nosem. Kandidát z forbíny. ()
Zajímavý námět, o kterém jsem neměl tucha, takže jsem se zase něco přiučil. Samotný film však není žádný zázrak je to prostě průměrné drama, nic víc...50% ()
Průměrný životopisný film, který se zaměřuje pouze na úzký výsek kariéry francouzského komika Coluche, a to navíc na výsek mimoumělecký: Na jeho proslulou kandidaturu na francouzského prezidenta. Námět zajímavý, první půlka filmu dobře rozehraná, v druhé půlce převažuje nuda. Přesto film docela pěkně připomíná, že v těch základních rysech se politika za těch 40 let vůbec nezměnila. To jen lidi zapomínají... Demaison v roli Coluche je výborný, typově dobře vybraný. ()
----- "Vy nejste jako oni. Nejste z jejich světa." ----- A o to právě jde. Nemůžete si myslet, že si vás pustí k tělu - nebo že vás dokonce přijmou mezi sebe ... nechtělné kukaččí mládě, které se neomaleně, leč s hlasitým povykem dere do jejich vypolstrovaného hnízda. Jeho kampaň měla být provokativní legrace ... původně, jenomže nebyla. Stal se pro ně příliš velkou hrozbou, když se začal brát vážně, namísto toho, aby bral vážně jen své umění ... svou skutečnou profesi klauna, ve které se mu dařilo, v níž ho publikum milovalo. I když ... co se mě týká, svým osobitým humorem často překračoval hranici vkusu, ale to je čistě můj soukromý názor, nic víc. K vlastnímu zpracování jeho neobyčejného příběhu: Jakoby si filmaři nevěděli rady s jeho soukromím ... jakoby netušili, jaký opravdu byl, kdož odhodil profesionální masku ... pokud ji někdy zcela odkládal ... pokud měl CO odkládat ... 3,5* ()
Reklama