Série(4) / Epizody(12)
Obsahy(1)
Kurt Wallander (Kenneth Branagh) vede kriminalistické oddělení Ystadské policie. Jeho denní náplní je výslech podezřelých a vyšetřování vražd, ani po letech ale nedokáže ze své podstaty pochopit násilí, které ho stále obklopuje. Do svého zaměstnání je však maximálně ponořen, což v důsledku vede krom obdivuhodného nasazení a schopnosti empatie s oběťmi také k věčné únavě a faktu, že mimo práci nemá krom dospělé dcery nikoho; manželka ho opustila a na budování přátelských vztahů není čas.
Filmová série o třech devadesátiminutových dílech byla v roce 2008 natočena ve Švédsku podle novel švédského spisovatele Henninga Mankella. Vzhledem k příznivému ohlasu kritiky i publika by v příštích letech mělo dojít k natočení dvou dalších třídílných sérií.
(StarsFan)
Videa (7)
Recenze (225)
Preceňované. Branagh je skvelý, takisto postava, ktorú hrá a od veci nie je ani pochmúrna severská atmosféra, ale po stránke akcie je v porovnaní s tým aj Komisár Rex Skala 2. To by ale nevadilo. Vadí, že scenáre sú, česť výnimkám, veľmi slabé až podpriemerné, predvídateľné a miestami výslovne hlúpe. Prvá séria povedzme 70% s prižmúrenými očami, ale v druhej a tretej to šlo výýýýrazne dole (40%?) a poslednú sériu zachránilo snáď len tragické a smutné (hoci logické a desivo nevyhnutné) Wallanderovo "dedičstvo". ()
Kurt Wallander. Policista, který nedokáže vypnout a bere vše až příliš osobně. Nejvíce mi sedl "Firewall" (1x02), přičemž zbylé epizody jsou, co se kvality týče, až nezvykle vyrovnané a to i přes jejich rozdílné pojetí. Tak například "Na špatné stopě" je skvělým, možná až lehce hororovým úvodem do seriálu, "O krok pozadu" zase vyniká spíše po stránce emotivní, jež se naplno projeví především ve druhé polovině této epizody... První série: 80% (****,*****,****), druhá série: 80% (*****,****,****), třetí série: X%. Oblíbené postavy: Kurt Wallander, Magnus Martinsson, Linda Wallander, Nyberg. ()
1. série se rozjíždí (hlavně první díl je takové severské klišé), ale 2. a 3. série už je nádherná. Výtky mám vždy k dílům, které se neodehrávali ve Švédsku. Poslední série se rozjíždí slabším dílem z Jižní Afriky, další má slabší detektivní linii a v posledním dílu je detektivní linie upozaděna s ohledem na nemoc hlavního hrdiny, ale zase stojí za to a je dle mě kvalitním zakončením celého seriálu (tedy doufám, že už nebudou na něj navazovat). Kenneth Branagh mě konečně dostal jako herec. ()
Kdybych chtěla bejt jó protivná, podotkla bych něco v tom smyslu, že tihle utahaní, vyhořelí kriminalisté mi přijdou podobní jeden druhému jako vejce vejci a rozdíly mezi vejci jsou schopné vnímat tak možná slepice, zatímco Faidra neztrácí podobnými podružnostmi čas. Jelikož po třech probdělých nocích s miminem s klubajícími se zuby nějak nemám sílu už ani být protivná, ocituju jen slova klasikova, že vyprávět o tragických věcech tragicky je jako jíst škvarky zalité rozpuštěným sádlem a přikusovat k tomu máslo a že kdyby se na olympiádě soutěžilo ve zdeptanosti, Švédsko by se dík Kurtu Wallanderovi topilo ve zlatě. Ani nevím, jestli jsem měla větší chuť toho chlapa vzít kolem ramen, objednat mu pivo a pak mu v nějaké přilehlé místnosti vyšukat mozek z hlavy, nebo s ním pořádně zatřást a sdělit mu, že člověk v jeho stavu nemá u policie co dělat. Jelikož Branagh pořád stojí za nějaké to zmuchlané prostěradlo mezi honem na lišku a odpoledním čajem, asi by to vyhrála první možnost, ale dost těsně. Nějak mi tihle detektivové s vyhaslým pohledem a permanentním strništěm přijdou jak beznadějný klišé a snaha chmurnit za každou cenu krapet laciná. Podobně jako Marigold jsem si vzpomněla na Larssonovo Milénium s tím rozdílem, že nehorázně přeceněná mi přijdou obě díla. No nic, pochmurně se zvednu ze své pochmurné židle v pochmurném domě v pochmurném severním kraji a půjdu zkontrolovat své nepochybně pochmurně se tvářící mládě, abych mu chmurně pomazala dásně mastičkou a zachmuřeně ho utěšovala "neřvi, trubko, bude hůř," ale ještě předtím dodám něco jen tak bokem pro ty, kteří se ohánějí sebevražednou depkou severských zemí. Depresemi trpí daleko víc Američanů a Kanaďanů než Skándinávců a co se sebevražedného skóre a duševního zdraví celkově týče, je na tom Švédsko nejen líp než země bývalého sovětského bloku, Čína nebo Japonsko, ale taky než ČR, Švýcarsko nebo Francie, ale vsadím se, že o galské pochmurnosti jste nikdo v životě neslyšel, n' est pas? Ať žije stádnost a stereotyp. Že si tady většina lidí honí triko žvásty o věcech, o kterých nemá ponětí, na to jsem dávno zvyklá, ale dělat to i v takovém tématu, to je příliš velký cynismus i na mě. ()
1 séria ****, 2 séria **** a pol* Od Wallandera som vzhľadom na všetky ospevné recenzie očakával vysoko sofistikovanú detektívku starej školy. Po druhej sérii som trochu prekvapený, že takmer všetky prípadny obsahujú vždy jemnú nelogickosť, resp. chybičku krásy, niečo čo nesedí, ale paradoxne príbehy som si maximálne užil tak či tak. To je asi jediná kritika, ktorú ju Wallanderovi môžem napísať (teda okrem toho, že jeho tím pôsobí niekedy ako banda šaškov a na všetko je tam chudáčisko de facto sám:). To čo je najpodstatnejším faktorom, pre ktorý ma Wallander dostal je jeho "pozerateľnosť" a dva hlavné faktory - postava poctivého oddaného večne unaveného a frustrovaného Wallandera (skvelý presvedčivý Branagh!), ktorý akoby vypadol z filmu Oliviera Marchala a geniálna kamera, ktorá maximálne využíva krásy švédskeho prostredia a ktorá je vypiplaná do posledného detailu. Teším sa na tretiu sériu a na ďalšie čo snáď prídu. 3 séria slabšie **** - prvý diel výborný, zvyšné dva prekvapivo slabšie (na pomery Wallandera). Do príbehov sa vkráda povrchnosť, niekedy som mal pocit, že tvrocovia sa prioritne sústredili na vizuál (úplne geniálna kamera, tak ako v predchádzajúcich dieloch). To čo je však najdôležitejšie, je zachovaná "pozerateľnosť". Wallander ako postava sa naďalej vyvíja a Kenneth Branagh stále dokáže svojou charizmou potiahnuť celý dej. Čiže spokojnosť ostáva, aj napriek jemnému poklesu kvality, ďalšie diely si určite rád pozriem. ()
Galerie (122)
Zajímavosti (7)
- Natočeno podle knihy „Vrazi bez tváře“ od Henninga Mankella. (LaCasita)
- Natočeno podle knihy „Ve slepé uličce“ od Henninga Mankella. (LaCasita)
- Téma agentů KGB v díle „The Dogs of Riga“ je dané tím, že knižní předloha „Hundarna i Riga“ vyšla v roce 1992 – pouze rok poté, co se Lotyšsko definitivně odtrhlo od Sovětského svazu. (Ezis)
Reklama