Režie:
Marco FerreriScénář:
Marco FerreriKamera:
Mario VulpianiHudba:
Philippe SardeHrají:
Marcello Mastroianni, Michel Piccoli, Philippe Noiret, Ugo Tognazzi, Andréa Ferréol, Florence Giorgetti, Maurice Dorléac, Monique Chaumette (více)Obsahy(1)
Čtyři nejlepší přátelé – pilot Marcello (Mastroianni), šéfkuchař Ugo (Tognazzi), televizní pracovník Michel (Piccoli) a soudce Philippe (Noiret) – se společně vydávají na prodloužený víkend, který má být jejich posledním. Ve starém domě na okraji Paříže se přátelé začínají oddávat zatvrzelé, divoké a sebezničující žranici. Přidá se k nim místní učitelka Andréa, přítulná žena obdařená štědrými tělesnými proporcemi. Události rychle kulminují... Podle Ferreriho je film křivým zrcadlem, nastaveným moderní konzumní společnosti, dle jeho kritiků jen samoúčelnou provokací a oslavou kultu hnusu a estetiky ohavnosti, zatímco jiní ho označují za apokalyptickou vizi konce „přežraného" lidstva. (Česká televize)
(více)Recenze (194)
Jsou mi tak nějak jedno i kontext filmu i jeho odkaz i hvězdné obsazení. Pro mě je Velká žranice nudný a ZBYTEČNĚ zdlouhavý počin. Potažmo vyhozené dvě hodiny. ()
Je to o naší společnosti, přežrané, přesycené - jídlem i sexuálními podněty.....nevědíc co s životem...navíc dost naturalisticky zpodobněné ()
Co má film za úkol? Vyvolat nějaké pocity, vytrhnout nás z naší reality a ukázat nám jiný náhled na život? Pobavit, postrašit, dát téma k hovoru? Velká žranice mě znechutila, přenesla na mne pocit maximálního přežrání a na chvíli mne zbavila chuti do jídla i do života. Prostě jsme jen tak po obědě leželi a dívali se jak ve filmu dělají takřka to stejné. Takže jak to jen zhodnotit? Výborné. ()
A ztělesněná nechutnost a hnus se jali kritizovati společnosti lidské obžérstvím a smilstvem prosáklé, nemorální a bezbožné. Skupinka přátel se pro něco rozhodla a vesele to dotáhla až do zdárného konce. Žádné zvraty, překvapení, hluboké myšlenky ani nečekaná odhalení se nekonala. To je ovšem, dle mého názoru, největším kladem filmu, neboť uvažování nad tím, co vůbec postavy k takovémuto činu donutilo, vydrží na celkem solidní dobu. ()
Provokace s hlubším přesahem. Mě pobavil ženský element. Nenasytnost, hedonismus, dekadence, smrt...63%. ()
Fekálne komédie vymysleli Američania, ale ešte pred nimi prišli žabožrúti s touto svojou fekálnou hororovou drámou. Úchylné je to na takto obsadený film teda poriadne, nie je vynechané skoro nič podstatné, a keby si niekto myslel, že pri Žranici bude mať chuť na jedlo, tak sa veľmi mýli. Ako film mi to veľa nedalo, ani ako posolstvo to nestálo za veľa, len niektoré scény by do nejakého lepšieho filmu pekne zapadli. ()
Protože nemám ráda ani Mastroianniho ani Noireta a už vůbec ne Tognazziho, čekala jsem spíš utrpení a začínala film sledovat s velkým despektem, v podstatě kvůli partnerovi. Piccoliho snesu a tak jsem to brala tak, že se soustředím na něj. Mimochodem, hrál ve filmu všechna sóla na klavír. Tehdejší „umělecké fotografie“ byly erotičtější než dnešní druhy porna. Obdivuhodná byla Piccoliho pohyblivost, baletní průprava, a k tomu ten klavír. Renesanční umělec. Tanga jako páska přes oko boží, hodná vyzkoušení. „Marlon Brando“ úplně skvělý. Okořeněno děvkami, a paní učitelkou, přicházím tomu trochu na chuť. A taky dostávám hlad a chuť a pomalu plánuji jídelníček na víkend. „Představ si, že jsi hladovějící malý Ind v Bombaji.“ Na žranici je nejhorší, že člověk neví, jestli má větší chuť jíst nebo šukat. Balet přežraného Piccoliho nemá chybu. A jetšě prdění (jinak se to nedá nazvat) excelentní. Stejně jako dvě mrtvoly ve vitríně. Třetí způsob byl pak jeden z nejpříjemnějších pro muže, alespoň co si tak myslím. V rámci pravidel konec prozradit nesmím, ale čekala jsem jiný, tvůrci mne překvapili. ()
Napíšu to takhle - tenhle snímek celkem slušně vyjadřuje dnešní společnost (a dle Ferreriho to v té době zřejmě nebylo o moc lepší). Pořád žereme, prdíme, ukájíme se, vybuchuje nám kanalizace a ti, kterým to není úplně jedno zemřou na půli cesty. Ostatní nemění své chování, protože to tak podle nich asi má být. Povinný film pro všechny, kteří si stále myslí, že konzumní způsob života nás dovede ke světlým zítřkům. To, že je to film veskrze nechutný, je věc podružná, i když mnohé odpuzující. 95% ()
Jednou za čas vidí člověk film, který jako by byl natočen přímo pro něj – nebo spíš, jaký by sám chtěl natočit, kdyby toho byl schopen. U Velké žranice jsem si uvědomil, jak rád mám filmy, které stojí na jednoduchém nápadu – výchozí premise – a v celé své délce jsou jeho pouhou realizací. „Nezatíženou“ snahou uzurpovat si divákovu pozornost po fieldovsku vystavěnou zápletkou s dvěma doby obratu, nebo pestrobarevným kabátem formálních vějiček – zde převládají neobvykle dlouhé, ale statické záběry, celky/polocelky, práce kamery a střihu jsou nenápadné, výrazivo Velké žranice musí člověk hledat v herectví a v mizanscéně.__________Velká žranice je tak neobyčejný úkaz – navenek hédonický, uvnitř asketický procedurál se slušným potenciálem šokovat maloměšťáky. Fekální prvky nízké kultury, o které třeba Fellini spíš jen zavadil, nechává Ferreri doslova vyplout ze záchodu na podlahu koupelny luxusní vily v uměleckém filmu, kde se dvě hodiny žere, souloží a prdí. Lze to celé samozřejmě brát jako diagnózu stavu společnosti, která se pod kultivovanou slupkou (servírování jídla) snaží skrýt svou animální podstatu (jeho nestřídmá konzumace), nicméně těžko se dnes už zbavíme dojmu, že skandálnost průjmu Michela Piccoliho odvál čas. Tím se současně nabízí nový způsob, jak žranici sledovat – možná Ferreri taky zamýšlel vystřelil si z každého, kdo chce, aby velké filmy byly „o něčem“. Duchovní spřízněnost s provokativními alegoriemi ze stejné doby o skupině lidí zavřené v jednom domě (Saló, Anna a vlci) však zůstává patrnou. ()
Moc dobrá prasárnička ;-) Přesně v italskym stylu s příchutí french gourmanism... Pár lidí co rádi rozkoš prostě žere co to de a berou to sice s nadhledem ale nic nesmí ohrozit cíl! Rozhodně originální tematika a dobrý herci. Příjemná sodoma gomora ;) ()
Po návštěvě Decadence Now! jsem se konečně odhodlal shlédnout tento film vcelku a v originálním znění. Celý příběh je vlastně spirála úpakdku, kterému jednotliví hrdinové postupně propadají, stáhnou sebou i dámskou společnost a ukážou opět tu tolik skrývanou animálnost buržoazie. Obsazení je hodně na ksicht, takže chlapci prostě nemůžou zklamat, žena barokních tvarů, snad nemá scénu, která by nepřipomínala slavný obraz a atmosféra snímku je na pomezí znechucení a okouzlení. Škoda, že Ferreri natolik věřil, ve své umění, že odmítl stříhat, takže film by mohl být klidně o 30 minut kratší a sdělil by nám vše mnohem intenzivnější formou a Mario Vulpiani je klasická stará evropská škola, takže kamera se nehne ani o píď a vše je snímané formou mezi divadelní scénou a obrazem. Na druhou stranu, už dlouho jsem u filmu neměl takový hlad, charaktery opravdu baví i zaujmou a celkový námět ten film prostě utáhne, jen to mohlo být mnohem silnější a zapamatovatelnější. Parta přátel se rozhodne, že stráví pár dní společnými radovánkami a hodlají se bavit jako o život... 80% ()
Je to deda bizani až na pudu, ale nějak mi to vůbec nevadilo. Po pravde řečeno mi nevadila ani absence nějakého většího příběhu. ()
Okej má to posolstvo a symboliku, ktorá je dnes možno aktuálnejšia než v dobe vzniku a s ktorou sa plne stotožňujem. Ale to je (aspoň pre mňa) málo. Po pozretí filmu totiž nemám pocit, že by som bol viac obohatený ako po prečítaní recenzie, ktorá ho komplexne hodnotí. Preto si ho budem pamätať ako jeden z filmov, pri ktorom samotná zápletka a názov sú zaujímavejšie, než film sám. Ten bol totiž poväčšine len strašidelne dlhý a nudný. Slabé 2* a 30% ()
Zúfalí film o tom ako sa prežrať až na druhý svet......Úžasné herecké obsadenie, aj preto 75%. ()
V podstatě obdobné žranice provázejí lidstvo již dlouhou dobu. Stačí si jenom vzpomenout na žranice na královskcýh a panských hostinách, kde se fasovalo husí brko, aby se přecpaný člověk mohl lépe vyprázdnit a pokračovat v hodování. Dnes jsou obdobnými žranicemi vesnické svadby, kde se sejde sto i dvě stě hostů a žerou a chlastají dva dni a pod. Takže nic nového pod sluncem, ale v podání těch hereckých velikánů to zas nebylo tak špatné. Chybí tomu ale myšlenka. Něco mezi 3 a 4, ale na tu čtyřku to přece jenom není. ()
Úžasný námět - spáchat sebevraždu tím, že se užeru k smrti - byl z filmu tím nejlepším. Sice jsem se mnohokrát zasmál a slušné bylo i herecké obsazení, ale přesto tomu něco k dokonalosti chybělo. Možná náznak nějakého příběhu, lépe propracované postavy a jejich motivy, nějaký přesah... nevím, chtělo to něco více než jen jíst a občas se zasmát. Zábava je to dobrá, ale tak na jeden večer, navíc je nutné si ke sledování filmu vzít něco dobrého k jídlu, jinak se utrápíte. ()
Nejsem si jistý, jak film ohodnotit hvězdičkami, tak ho budu hodnotit pouze slovně. Jsem rád, že jsem film viděl, ale nemyslím si, že ho budu komukoliv v budoucnu doporučovat. V popisku filmu mě navnadilo, že uvidím "sebezničující žranici", kterážto rozhodně proběhla a dočkal jsem se i nahoty, zvracení a nadměrného odchodu střevních plynů konečníkem, a toho dokonce více než jednou. Věřím, že v roce 1973 to mohlo šokovat dost lidí a nad některými scénami jsem se pozastavoval i já. Pokud máte náladu na neobvyklý večer a zopakování si klasických francouzských frází, jako např.: "Merde, merde, merde, merde!", tak si pusťte Velkou žranici. ()
Tohle je asi přáním každého chlapa v letech,zemřít bud totálním přežráním anebo ješte lépe pod nějakou krásnou nejlépe mladou blondýnou.Parta chlapů si život rozhodně umí okořenit ()
Pravděpodobně jsem čekal něco úplně jiného. Kdo už film shlédl mi totiž nabízel jistou podobu se Salo, proto jsem měl také obavy Velkou žranici vůbec zapnout. Šok se nekonal. Film je sice kontroverzní a jaksi naturalisticky znepokojivý, nicméně nijak extra nezaujme. Nehodnotím podobný typ filmů hvězdami, dokonce ani nevím co si o něm přesně myslet. ()
"Kéž bychom takhle mohli sedět a jíst věčně." Tato jediná věta z jedné z mnoha a mnoha neskutečných hostin o jakých se nesnilo žádnému šejkovi ani v těch nejdivočejších snech, dokonale charakterizuje toto fascinující dílo. Jinými slovy - bezbřehá oslava obžerství vyeskalovaná do té největší extrémnosti jakou si jen (ne)dokážete představit. Těžko popisovat tento neortodoxní snímek, to se zkrátka musí vidět! Poslední věta před smrtí ala La Grande bouffe: "Vyřiďte šéfovi, že minule to telecí bylo druhé jakosti!" ()
Reklama