Obsahy(1)
V průběhu španělské občanské války přišlo o život přes milion lidí. Dva miliony pak skončily ve vězení a půl milionu Španělů odešlo z vlasti pryč. I v takovém prostředí ale mohla existovat láska.
Justo Calderón byl idealistický republikánský právník, který bojoval proti Francovu režimu skrze vlny nezávislého rádia. Byl hlasem revoluce a říkal vše, na co se jiní ani neodvážili pomyslet. A byť s jeho aktivitami nesouhlasila, z domova jej podporovala jeho milující manželka Manuela. Stavět se do cesty diktátorům se ale jen málokdy vyplácí a vendeta generála Franca na sebe nenechala dlouho čekat. Přicházejí vojáci, zatýkají Justa, odvádějí ho kdovíkam a Manuela tomu může jen přihlížet. Zůstává sama s dětmi, bez jakýchkoli prostředků, s cejchem ženy anarchisty. Přesto se ale nevzdává. A zatímco roky plynou, věnuje veškerou energii výchově potomků a hledání milovaného muže. Možná se nikdy nechtěla zaplést s politikou, ale prožitá příkoří z ní nakonec vychovala bojovnici.
V hlavních rolích expresivního koprodukčního válečného dramatu, oceněném na filmovém festivalu v Mnichově, přicházejí María Valverdeová a Juan Diego Botto.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (12)
Na pomyslném řebříčku doposud viděných filmů o Španělsku 20. století: španělské občanské válce, „frankistickém“ režimu by žena anarchisty zaujala (prozatím) poslední místo. Snímek se v toku času téměř třiceti let soustřeďuje na osudy jedné rodiny, primárně partnerské dvojice a jejich dětí. Vstoupíme do jejich životů s počátkem občanské války a opustíme je koncem šedesátých let, budeme svědky kterak „velké“ ideály, „vznešené“ ideje, politika, válečný konflikt, a znovu politika, ideály a ideje, tento život ovlivňují, (případně vedou k jeho předčasnému ukončení). Nejprve klady – nalézám jeden, totiž že dílko poukáže na fakt, který nám může unikat, i když se daným obdobím intensivně zabýváme, občanská válka nerozdělí jen národ, rozdělí bývalé přátele, rozdělí rodiny, doslova postaví „bratra proti bratrovi“. A zápory, ty mohou plynout ze subjektivních antipatií k vybraným „hrdinům“. Co utkví v paměti nejvíce je, že si hošík z dobře situované rodiny, kterému učarovali levicové ideály a hodlá je vnutit i svému okolí, vybral půvabnou partnerku, evidentně též z lepší rodiny. Takže v prvé půli sledujeme tohoto anarchistu, soudruha, revolucionáře – propagandistu („hlas revoluce“), připravujícího svá provolání v prostředí komfortního bytu. Jeho krásnou, elegantní ženu pak můžeme ocenit za to, že se pro svého miláčka udržuje elegantní i v bombardovaném Madridu, zastihneme ji tedy třebas na manikúře i s její bohatě nastrojenou holčičku. S blížící se porážkou rudých ovšem idylka končí i pro „naši“ rodinku. Muž odchází, neb „boj“ přece pokračuje (navíc by ve Španělsku musel čelit odpovědnosti za své činy) a zanechává svou manželku v občanskou válkou poničené zemi, by se starala o jejich dvě děti. Pak již jen ubíhají léta, pro ženu léta naděje a čekání na opětovné shledání, pochopitelně léta ne vždy snadná, musí se mimo jiné naučit čelit i jiným problémům, než výhradně touze po muži (po svém muži - je to slušná žena). A musí se naučit i poznání, že představa opětovného shledání se může lišit od shledání skutečného. ()
Podobné snímky jsou skoro všechny stejné. Hrdinství, nezlomnost, život v historii se všemi jeho projevy, zlo a dobro napříč ideologiemi... Nejsou to filmy vůbec špatné, jen prostě málokdy dokáží razantně vystoupit z řady. Ohledně španělské sociální revoluce, respektive anarchistů a anarchistek v ní znám tedy lepší filmy. Tohle takové hodně light, spíše osobnostní drama. Hrozně mi vadilo jak ve filmu stárli všichni kromě hlavní hrdinky. Jako byla hrozně hezká, ale deset let prostě udělá své. ()
Strašně zbytečný film. Dvouhodinová nuda bez výraznějšího dramatického prvku, který bych u tohoto filmu očekával. Kde je hrome ta expresivita, o které tu píše distributor? Výslednému dojmu navíc zrovna dvakrát nepomohlo, že jsem film viděl v televizi v českém dabingu - v kině a v původním znění s titulky by byl divácký zážitek zřejmě výrazně silnější. Snímek "Anarchistova žena" je mimochodem nepochopitelně často prostříhán černobílými záběry ze starých dokumentů z éry, během které se film odehrává. Marii Valverde to v těch dobových kostýmech mimořádně seklo a potěšení z jejího herectví je ostatně jediným důvodem, proč do tohoto snímku jít. Ve vedlejší roli Manueliny dcery zaujme Ivana Baquero, kterou můžete znát z Faunova labyrintu z r. 2006. Ten zbytek ale nestojí moc za řeč - "Anarchistova žena" není založena na nějakém silném příběhu či zajímavých postavách, protože spíše jen chronologicky mapuje život jedné ženy a její příkoří v průběhu času, bez jakékoli filmařské invence či výrazných momentů, které by nějak ulpěly v paměti. Film, u kterého očekávám, že se z hlavy vykouří nepříjemně rychle. ()
Každá rodinná sága ma svoje čaro, hlavne keď rozpráva svoj pravdivý prierez života. To by sa dalo konštatovať aj o tomto príbehu, v búrlivých vojnových časoch, kedy hlavným cieľom a umením bolo dokázať prežiť. Nedá sa povedať, že by dej nebol zaujímavý. Mal svoj spád, hlbokú chémiu hlavných aktérov. Lenže ťažisková postava dievčaťa, ktorá mala predslovmi pôsobiť hlbšie, bola dosť nevýrazná, kde chýbal patričný potenciál poukazovať hlbší perfekcionizmus k samotnej dramatickosti deja. Najviac prekvapil zoseknutý koniec, ktorý sa len tak zrazu prepadol do neočakávaného záveru , namiesto niektorých prebytočných scén. Len kvôli Maríi Valverde , 4 hviezda. ()
Veľmi silné štyri. Úprimne povedané, veľa som toho nečakala, bol to posledný film večera, ktorý sa na mňa škeril, ale takým mám ja tendenciu sa vyhýbať, prečo inak by boli medzi poslednými?:) Dostala som všetko a ešte niečo navyše vo forme Maríe Valverde, ktorá na mňa svojim zjavom i výkonom pôsobila ako magnet. Podarenú atmosféru občianskej vojny mi kazili akési prestrihy s autentickými zábermi, chvíľkami som mala pocit, že prepínam medzi youtube a filmom v prehrávači. Čičíkala ma však dojemná scéna v kine, vynikajúce stvárnenie všetkých stavov opustenej a znova nájdenej lásky, od čírej radosti až po úplné opustenie sa, nebojácnosť priamo ukázať na to, že i počas vojny ostávame len a len ľudmi, so svojimi potrebami, sexu a lásky nevynímajúc. ()
Reklama