Režie:
Rose BoschScénář:
Rose BoschKamera:
David UngaroHudba:
Christian HensonHrají:
Jean Reno, Mélanie Laurent, Gad Elmaleh, Raphaëlle Agogué, Hugo Leverdez, Oliver Cywie, Sylvie Testud, Anne Brochet, Denis Ménochet, Roland Copé (více)Obsahy(1)
6. června 1942 vstupuje v platnost nové nařízení francouzské vlády namířené proti židovskému obyvatelstvu. Jedenáctiletý Joseph Weismann proto odchází do školy se žlutou hvězdou na hrudi. Přesto žijí Weismannovi v přesvědčení, že mají stále důvody k radosti. Ale jen do úsvitu dne 16. července 1942, kdy do bytu vtrhnou muži v černých uniformách. Budí celou Josephovu rodinu a ženou je do autobusu… Po největší razii v dějinách lidstva, která proběhla pod taktovkou francouzské policie, se v pařížské cyklistické aréně tísní na třináct tisíc Židů. Pět dní bez vody, bez jídla a bez zdravotní péče. Dr. Sheinbaum (Jean Reno) internovaný spolu s ostatními dělá, co může. Intenzita rasismu šířeného zdejší kolaborantskou vládou hluboce zasahuje mimo jiné také sestru Červeného kříže Anette Monod (Melanie Laurent). (oficiální text distributora)
(více)Videa (3)
Recenze (179)
Nefunkční jak po straně emocí tak po straně kritiky - střídající se scény s hodujícím Hitlerem a hladovějícími židy, patriotistické písně a řeči oslavující Francii za pozvolného odvozu židů do zimního velodromu francouzskými policajty... Potenciál zůstává nevyužit, filmu škodí i digitální efekty, fakt, že události se dějí "jen tak mimochodem" se sem nehodí a celek je nakyslý jedním velkým klišém. Zklamání. ()
...A FRANCIE JE SPOLUPACHATELEM TOHOTO ZLOČINU....... /// Francie a Židi. TAKHLE JSME TU S VÁMI ŽILI. A možná se vám chceme omluvit a ospravedlnit naše činy.... Filmově zdokumentovaný skutečný události z doby, kdy Francie přestala bejt pro Židy zemí snů. Srdceryvný obrázky, kdy matky opouštěj svý děti, humus podmínky na Vel d'hiv a flashbacky na pohlaváry (včetně strýčka Hitlera), třeba jak je nutné urychleně dokončit krematoria. (Copak Němci, ti to měli dobře zorganizovaný...). Skutečnej a dobře natočenej příběh lidí, kteří odešli 16.7. 1942 ze svých domovů. K naprostý dokonalosti tomu něco chybí, ale stejně mě donutěj tou kapkou optimismu na konci uronit kroupu. A jestli máte dojem, že u nás..... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám rád filmy podle skutečných událostí (tentokrát rok 1942). 2.) Jsem autor výstavy Žid a Francie. 3.) Věřím, že za potopením Titanicu stojí Židi. 4.) Zapomněl jsem, že lidi se dokážou radovat i z maličkostí. 5.) Thx za titule ,,Rea_z1982“ a ,,Jives“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Zátah je uměleckou rekonstrukcí jedné z nejostudnějších událostí moderních francouzských dějin: podílu na uvěznění a likvidaci více než 13 tisíc Židů, které francouzská višistická vláda s chutí obětovala ve jménu dobrých vztahů s německou okupační mocností a rasových předsudků, které podstatné části francouzské veřejnosti včetně společenských elit určitě nebyly cizí. Obludná rasová čistka, která se dotkla i několika tisíc dětí, byla prováděna francouzskou policií a francouzskými úřady. Námět je natolik silný, že svádí nadělit o hvězdičku víc čistě za téma. Jakkoliv přiznávám, že film dokáže obstojně dojímat a prodávat tragiku dětí odsouzených k smrti, stejně jako násilně odloučených rodin, jako celek představuje Zátah pouhý průměr. Scény razie, zatýkání a násilné internace na sportovním stadionu jistě obsahují řadu silných scén, jenže po odsunu do koncentračního tábora film až bolestným způsobem ztrácí tempo i napětí a sází už jen na trpící dětské tváře a Mélanii Laurent. Což o to, jde o spolehlivou herečku, jenže scénář jí moc možností projevu nenabízí a její postava je pro rozvíjení dramatu od začátku nezajímavá a postradatelná. V druhé půli už snímek bezradně přešlapuje na místě a odevzdaně čeká na závěrečné titulky. Celkový dojem: 55 %. ()
Nahlédnutí na to, co stálo v pozadí ze odsunem židů z Paříže v roce 1942 a jak samotný odsun probíhal. Konec byl trochu melodramatický a posledních pár minut zbytečně nataženo, ale kvůli nim nebudu snižovat hodnocení, které je v mých očích hodně dáno historickou (dokumentární) hodnotou filmu, protože po "umělecké" stránce to je průměr. ()
Francouzi se v tomhle filmu ukazují v tak dobrém světle, že by tomu člověk chvilkama nevěřil. Najdeme zde klasická "holocaustová" klišé a méně nasilí než je obvyklé. Ničemu to však nevadí. I když film nepřekypuje drsnými a krvavými scénami, tak nenudí a naopak nás donutí více se vžít a vcítit do rolí obětí holacaustu. Pro mě je však jedna z nejzásadnějších věcí, které mi vadily, je závěr filmu. Režisér toho jednoduše mohl ukázat víc. Filmů o holocaustu je hodně, tenhle určitě patří mezi ty lepší. ()
Galerie (39)
Zajímavosti (22)
- Samuel Le Bihan bol pôvodne obsadený do úlohy Capitaine Pierreta, ktorú napokon zastal Thierry Frémont. (Arsenal83)
- Jednu z dětských rolí, Noe "Nono" Zyglera, hrají ve skutečnosti dva chlapci, dvojčata Mathieu a Romain Di Concetto. (7trpasliku)
- Cílem producenta Alaina Goldmana bylo dát francouzské kinematografii její vlastní Schindlerův seznam (1993), neboť cítil, že žádný z dosavadních francouzských snímků se problematice holokaustu dostatečně nevěnoval. (Mr.Hudson)
Reklama