Režie:
Chuan LuScénář:
Chuan LuKamera:
Yu CaoHrají:
Ye Liu, Yuanyuan Gao, Hideo Nakaizumi, Wei Fan, Yiyan Jiang, Rjú Kohata, John Paisley, Bin Liu, Sam Voutas, Beverly Peckous, Júko Mijamoto, Junichi Kajioka (více)Obsahy(2)
Jedna z nejkrutějších událostí dvacátého století dostává drásavé memento v podobě kontroverzního filmu, jenž zobrazuje osudy postav z různých stran masakru. Rozsáhlý masakr válečných zajatců, zabíjení civilního obyvatelstva a hromadné znásilňování, k němuž došlo v průběhu sedmi týdnů po dobytí tehdejšího čínského hlavního města Nanking japonskou armádou 13. prosince 1937, dodnes představuje citlivé téma v obou zemích. Navzdory řadě svědectví, několika doznání, i závěrům některých japonských historiků stále oficiální vládní zástupci a především národní konzervativci v Japonsku události zpochybňují, i přímo popírají. Mladý čínský režisér Lu Chuan, jenž se do povědomí mezinárodních diváků zapsal oceňovaným existenciálně laděným thrillerem z Tibetské náhorní plošiny Horská hlídka, k ožehavému námětu přistoupil bez národních sentimentů. Vytvořil fenomenální dílo, jež v zahraničí sklidilo řadu cen a doma se stalo hitem, ale současně vyvolalo i vlnu nevole. Lu si totiž na rozdíl od předchozích i následujících pojednání o nankingském masakru nevybírá jednu reálnou osobnost či fiktivní figuru, okolo níž by vystavěl tradičně pojaté drama. Namísto toho přináší nelineární mozaiku událostí, jimiž diváky provádí asi tucet postav z různých společenských vrstev i stran masakru. Vedle čínských vojáků a civilistů či členů Mezinárodního výboru pro nankingskou bezpečnost, složeného z cizinců přítomných v městě před dobytím, se tak zaměřuje i na několik figur z japonské strany, především pak na řadového vojáka Kadokawu posléze povýšeného na seržanta. Právě jeho vyobrazení coby empatického člověka, drásaného okolním utrpením a ohlodávaného tlakem svých druhů i válečné mašinérie, vyvolalo v Číně vlnu nevole a dokonce i výhružek na adresu režiséra. Přitom film nikterak neznevažuje oběti masakru, ale naopak právě díky svému rozvolněnému impresivnímu vyprávění podává jeho drasticky realistický obraz prostý přemrštěného patosu či opulentní výpravnosti. Ačkoli tvůrci měli k dispozici vysoký rozpočet, film zaujme právě tím, jak se straní tradičních způsobů, jimiž jsou velké historické události obvykle zobrazovány. Celý snímek byl natočený na černobílý materiál a z hlediska kamery využívá jednak reportážní bezprostřednost s převládajícími detailními záběry a expresivním střihem, ale často také komplikované kompozice s velkou hloubkou ostrosti a několika paralelními plány akce. Po právu také podstatná část ocenění, která Nanking! Nanking! získal, byla určena kameramanovi Cao Yu. Snímek se také minimálně uchyluje k užití hudebního podkresu, naopak nechává emocionalitu scén vyznít přes syrový chaos ruchů a hlasů. Vzniklo tak devastující pojednání o velkoměstě, z jehož budov se staly ruiny, ulice byly poseté sutí a mrtvolami a kde smrt přicházela zcela bez varování, ale i ta byla ve výsledku spíše vykoupením z existence plné bolesti, bezmoci a šílenství. Jako takový představuje film adekvátní pomník jedné z nejděsivějších epizod dvacátého století. (Česká televize)
(více)Recenze (137)
Snímek je podán očima jednotlivých fiktivních postav, včetně japonského vojáka a černobílá kamera tomu dodává na působivosti. Film o masakru vypovídá s umírněností, realita byla daleko krutější, soutěže v sekání hlav, upalování a pohřbívaní zaživa.. atd. ()
Z času na čas sa dostanem k filmu, od ktorého nečakám až tak veľa, ale po jeho zhliadnutí sa cítim zlomene, bezmocne a len rozmýšľam čo so to práve videl. Veľa som nečakal hlavne preto. že film je čínsky, a o čínskej kinematografii je známe, že bazíruje najmä na národnej hrdosti či komunistickej ideológii a vo filmoch sa to hemží pátosom a masírovaním vlastného ega. "Nanking Nanking" je ale úplne niekde inde. O Nankingskom masakre som čo to čítal a hrôzy, na ktoré film poukazuje, sú tu naozaj zobrazené verne a mnoho z týchto scén má doslova drvivý dopad na divákove emócie. Podobné pocity som zažíval u podobne ladených filmov ako "Schindlerov zoznam" či "Pianista", a nebojím sa povedať, že tu boli ešte o čosi intenzívnejšie. Filmu veľmi pomáha aj zvolená forma čiernobielej kamery, ktorá ešte viac umocní pocity beznádeje a ponurej atmosféry vojny. A fakt, že veľká časť filmu je vyrozprávaná z japonskej perspektívy je ďalším nečakaným, ale o to hodnotnejším prvkom filmu. Tento film naozaj vrelo odporúčam, hoci ľudia s citlivejšou povahou by si mali rozmyslieť či sa do tohto diela pustia. 95%. ()
Silný vizuálny zážitok. ()
Asi nejlepší film s válečnou tématikou. ()
Na svete se dely a deji veci, ktere zkratka zdravy rozum odmita prijmout. Bohuzel, skutecne to tak bylo a zaplatbuh nekdo o jedne z techto lidskych stinnych dob natocil precizni svedectvi. Fim je odvypraven, ac nemaje vylozene hlavniho hrdinu, naprosto skvele. Bez barev to jednoduse jde, neni to filmu na skodu. Je to velka podivana, herci hraji o sto sest a vy se nechavate unest dejem, ktery vas delsimi tichymi pasazemi nejednou dozene k zamysleni. Asijske prehravani se zde temer nekona, snad jen ojedinele v davovych scenach. Chvilemi mate pocit, ze uz jste to jednou videli. A skutecne - The Flowers of War. Dejem odlisny, realiemi velmi velmi podobny. ()
predstavte si ake zle to muselo byt ked nacista bol jedinou nadejou na zachranu... jednym hlavnym hrdinom je serzant Kadokawa. uvidime jeho zazitky z prepadu zo zalohy, pribeh zien zo safety zone, snahu Johna Rabe a jeho sekretara i zivot v comfort zones. POZOR! vo filme uvidite: masove popravy stoviek vaznov, pochovavanie zaziva, znasilnovanie, zabijanie deti, vyhadzovanie deti von oknom, cennik zien, ... takze, aby ste vedeli ze tento film je o vojnovych zlocinoch a nie je pre kazdeho. ps: v Nanjing Memorial Hall by ste uvideli horsie veci, ale ako to byva, niektore veci sa proste nedaju nafilmovat... ()
Pro všechno na světě co tohle je?! Ukázka znásilnění 100x jinak? Vždyť o ničem jiném to ani snad není. Scéna na začátku je skvělá. Válečný film se vším všudy trvá tak 20 minut. Zbytek je totální paskvil, na který jsem se dodíval jen protože jsem věřil, že to bude lepší. Nebylo :/ Zbytečný čas... ()
Asi nejlepší zobrazení válečného masakru co jsem měl možnost vidět. Pozitivní je, že film se obejde bez "asijského" citového vydírání a na rozdíl od většiny americké produkce v rámci žánru je prost i jakéhokoli patosu. Snímku pomáhá i černobílé provedení a především pak naprosto minimální hudební doprovod, který nechá vyniknout syrovost jednotlivých scén. Největším kladem filmu však zůstává to, že vůbec vznikl a dostal se i do mezinárodní distribuce. Masakr v Nankingu byl s ohledem na politický vývoj po druhé světové válce taktně opomíjen. Což by se zvěrstvům tohoto typu stávat nemělo. Dávám --- == 88 % == --- . ()
Přistupoval jsem k tomuto snímku tak jaksi s nadhledem, protože je mi skutečně jedno co si tam někdy někde ti šikmoocí podělali, byla to jejich věc. Jen jsem byl zvědav na „podání“. Takže mi trošku vadila černobílá kamera, ale člověk si zvykne. Začátek byl velmi dobrý, skoro bez hluchého místa. Jen jsem si nebyl jist, zda sleduji dokument, nebo hraný film. No a rozlišení vojáků jsem prostě vzdal, netušil jsem kdo je japonec a kdo ten druhý. Po tomto strhujícím úvodu se to celé z dokumentu přenese do polohy hrané. Ovšem velmi ubohým způsobem. Tím nemíním herce jako takové, ale scénář. Místy to připomíná ruská válečná dramata o sebeobětování. Konec mi unikl už úplně, nebo jsem prostě scény s bubny nepochopil. Celkově tedy snímek považuji za podivně natočený válečný trochudokument. Nic zvláštního zde není k nalezení, a co se týče brutality, snad nikdo nepočítá s útlocitem ve válce? A zobrazení brutality“ v tomto snímku zase tak šokující není, kamera se jím zase tak moc nezabývá (mimo jednoho úseku). Snímek podruhé jistě ne, proto nižší hodnocení.2015021612617/12942 ()
Zatím asi nejlepší čínský historický válečný film. Bohužel, je smutné, že je to zrovna film s takovouto tématikou..radši bych něco veselejšího popravdě. Nuže, film historii neovlivní.... Snímek je jinak výborně zpracovaný co do technického provedení, tak i scénáře a režie. Na takovýhle film byla výborně natočená ta válečná scéna - u filmu tohoto typu jsem to fakt nečekal. Dramaticko- psychologická část je výborná. Podle mě filmu nic necyhbí. 5 ***** a 92%. ()
Zo začiatku riadny masaker, ale potom zbytočne zdĺhavá urevaná dráma, ktorá končí už dávno pred koncom filmu...kto videl pochopí o čom hovorím. Kto nevidel nech si pozrie. ()
Fíchhh. Co k tomuto dodat. Silné pojetí vpádu Japonska do Číny a brutální vraždení čínských vojáků způsobem tak nelidským, že až člověku běhá mráz po zádech. Brutální znásilňování žen v jakémkoliv věku a absolutní nezájem o lidský život po shlednutí tohoto filmu ve mě zanechali jakýsi šrám toho, že lidé byť jsou jacíkoliv dokážou být pěkný zrůdy,pokud dokážou a povolí tohle. Co se týče filmu tak první část byla kamerově zpracována dobře a kvalitně ale v druhé půli jsem byl spíše zklamán nejistým a odpudivým pohybem. Ale i přes tento nedostatek 5 hvězdiček. ()
I když otřesná historická událost, nějak na mě nezanechala větší stopu, teda po filmové stránce. Škoda, čekal jsem víc. ()
"Žít je těžší než zemřít"po zhlédnutí filmu se mi chce zvracet:(pocity neskutečného zmaru)Podobně zdrcující jako sovětské"Jdi a dívej se"...povinně bych promítal, nejen těm, co si tak rádi hrají"na vojáčky"...než tohle zažít z jakékoliv strany, tak raději: "ZASTŘEL MĚ!" ()
Náhodou jsem na to narazil v televizi a vydržel jsem přikován, i když se mi předtím chtělo spát. Není to lehké dívání. Prázdné výrazy čínských vojáků, kteří čekají, až je Japonci upálí, se mi zaryly do mozku. Zatím nevím, co víc bych k tomu řekl. ()
Dvouhodinové ždímání emocí jen - což jsem byl překvapen - nenápadně nadržující čínské straně. Po technické stránce byl snímek bezchybný a uznávám, že mnoho z jeho obrazů bylo emocionálně náročných, ale celkový dojem film nezanechal nikterak silný, neboť jeho příběhová linka se rozpadá, v asijských hercích se člověk těžko vyzná a ke konci už byl patos nesnesitlený. ()
Masakr a hromadné znásilňování není explicitně ukázáno díky kameře, střihu a černobílém provedení. Chaotické snažení útočících japonců ve městě neodpovídá realitě a film je celkově nekoherentní, buď chceme hrdinu, skupinu, silné zobrazení detailu války nebo dokument. Tady se trošku plácáme ve všem a k tomu trochu asijské pompéznosti hrdiny. Kvituji ztvárnění utrpení žen (jenž se zde stal masovým jevem) konfrontovaný s ojedinělým záchvěvem soucitu. ()
Nejhorší na tomhle filmu je že ve skutečnosti to tam bylo ještě horší. ()
Toto komentovat snad ani nelze. Podmanivá hudba, výborní herci zasazení do scény Nankingského masakru a dojemné lidské osudy snad nenechají nikoho chladným. Celým filmem i díky velmi brutálním scénám se nese lidská linka, která dává filmu další rozměr. Pro doplnění bych doporučil ještě epizodu z japonské sbírky MEN BEHIND THE SUN - The Nanking Massacre a přečíst si něco o historii Číny. Tady bych si dovolil doporučit parádní kníhu Divoké labutě, a hlava se vám zatočí ještě více. ()
mám ráda válečné filmy, válka je hnusná a krutá vždycky a všude, zvěrstva jsou v každé válce, lidská utrpení, hrdinové i zbabělci jsou v každé válce, ale ne každý o tom dokáže natočit tak uvěřitelný a dobrý film, kdy chvílemi lapáte po dechu a emoce běhají nahoru dolů, vztek, lítost, hnus ... jeden z nejlepších válečných filmů, co jem kdy viděla, u mě za 5*+ ()
Reklama