Režie:
Jan KounenKamera:
David UngaroHudba:
Gabriel YaredHrají:
Mads Mikkelsen, Anna Mouglalis, Jelena Morozova, Natacha Lindinger, Radivoje Bukvič, Anatole Taubman, Marek Kossakowski, Sarah Barlondo, Irina Vavilova (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Igor Stravinskij a Coco Chanel se poznali v roce 1920. Stravinskij i s celou rodinou byl nucen emigrovat, Coco Chanel byla v té době již známou módní návrhářkou a úspěšnou podnikatelkou. Velkoryse nabídne rodině Stravinského svůj dům na jihu Paříže. Záhy oba podlehnou vzájemné přitažlivosti, ale Stravinskij má čtyři děti a jeho žena je nemocná. Pro Stravinského je vztah se sebevědomou a nezávislou ženou velmi inspirativní a s nebývalou vášní se noří do komponování. Coco Chanel právě vyvíjí jeden z nejslavnějších světových parfémů – svůj Chanel No.5. Vztah nelze skrýt a rodina, zejména Kateřina, velmi trpí. Kateřina raději i s dětmi odjíždí do přímořských lázní Biarritz. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (51)
Nebezpečí ano, přitažlivost ani omylem. Scénář spáchal deprivant, jenž o ničivé vášni a přitažlivosti ví akorát to, že prý existují a realizují se sexuálním aktem. Čím déle jsem na film koukala, tím méně jsem chápala skutečnou (!!!) motivaci jednání ledově studené Coco a trpně fungujícího Igora. Jedinou opravdu zajímavou postavou s pochopitelným morálním rozměrem tak pro mě zůstává Stravinského žena Jekatěrina. Oč lepší a závažnější by byl příběh vyprávěný z jejího úhlu pohledu! A přitom tento trojúhelník skýtal obrovské možnosti - těžká morální a existenční dilemata, strhující konflikty... Nic z toho se tam však neobjevilo. nanejvýš povrchně či v mdlém náznaku. Nakonec z toho byla výtvarně nádherně vypulírovaná, obsahově však ubohá slátanina. Křečovité vyprávění o tom, jak si Coco (až příliš dobře znající ponižující vztahy majetkové a sexuální závislosti) zakoupila po smrti svého milovaného Boye výstředního umělce Stravinského i s celou jeho famílií. A koupě, kterou si chtěla kompenzovat jak ztráty a šrámy, tak získat vstupenku do světa skutečného umění, se ukázala nakonec jako ztrátová. Sám Stravinskij z toho pro mě vyšel jako hodně ostudná figura. A to určitě nikoli kvůli jeho hudbě, která mě neoslovuje (na rozdíl od jeho vrstevníků Prokofjeva, Šostakoviče, nemluvě o Rachmaninovovi). ()
Nakoľko ide svet vážnej hudby a módy úplne mimo mňa, ani s jedným z hrdinov nie som dôverne oboznámený. Ich spoločný príbeh - či skôr dočasný prienik ich životov - je nádherne nasnímanou epizódkou z hrdinského veku umeleckých avantgárd, ktorý však trpí nedopovedanosťou a doslovnosťou súčasne. Úžasný úvod ukazuje jeden z veľkých okamihov umenia 20. storočia - a potom tu už máme iba intímny príbeh a komornú drámu bez väčších súvislostí, so zaujímavou, ale zbytočnou odbočkou ohľadne vzniku slávneho parfému Chanel No. 5 A čo viac - nebyť tých veľkých mien, o ktorých sa jedná, videli by sme "iba" (ne)obyčajnú históriu jedného romániku medzi ženatým otcom rodiny a silnou nezávislou ženou, či menej typickejšie medzi umelcom a jeho mecenáškou. Kounenove filmy nie sú pre každého - a takisto je aj každý z nich pre úplne iné publikum. IGOR STRAVINSKIJ A COCO CHANEL je určený tým, ktorí aspoň o jednom z nich vedia všetko - alebo vôbec nič. Pretože si niečo doplnia, potvrdia - alebo (tak ako ja) sa aspoň niečo dozvedia. Avšak nie dosť. Vizuálne až extrémistický režisér si veľmi vhodne vybral éru extrémneho estetizmu a oživil ju v manieristickom snímaní manieristického prostredia. Je to umenie pre umenie... ale bez citového priblíženia a súvislostí. Proti silným individualitám Igora a Coco sa potom ako prudký kontrast vyníma Stravinského milujúca žena a matka - veľmi ľudská, krehká a súčasne silná žena. Hlavní hrdinovia však zostávajú pred neznalým divákom uzavretí - zistíme o nich len to, že jeden je skladateľ, ktorý to mal ťažké s uznaním svojej hudby a ona že je úspešná, zámožná návrhárka - a jediné, čo si z filmu vezmeme o ich vnútre sú banálne zistenia, že sa chovali ako umelci a zároveň muž a žena. ()
Coco Chanel & Igor Stravinsky je naprosto dokonalá milostná romance na motivy společné kapitoly ze životopisů dvou výrazných osobností počátku 20. století. Coco je ve dvacátých letech skutečným ženským Fordem, miluje všechny barvy, zejména pokud je tou barvou černá. Má vytříbený vkus, je emancipovaná, zocelená smrtí své první velké lásky a je v takové pozici, že si může dovolit podporovat celou rodinu Igora Stravinského. A zatímco vyvíjí svůj nejslavnější parfém Chanel č. 5, Stravinský se ocitá mezi dvěma premiérami Svěcení jara. Ještě pořád v sobě cítí žluč po neúspěchu z roku 1913, ale nyní v nově obrozené poválečné společnosti (a díky Coco) se jeho dílo setkává konečně se zaslouženým úspěchem. Co může být pikantnějšího, než obsadit Igora živočišným Madsem Mikkelsenem a jako Coco mu dopřát androgynní Annu Mouglalis? ()
Celková stylizace (nejen ta vizuální) pro mě není úplně nejkomfortnější. Ve výsledku je snad až přespříliš (nervy) drásající ... na můj vkus ... stejně jako úvodní balet. Nicméně ... ze strany Coco Chanel to nemusel být jen pouhý rozmar, když utrousila pár drobků ze svého bohatého stolu jeho rodině, jen aby ho získala. Dost možná jí opravdu učarovala jeho hudba, nicméně on sám z toho dobrodružství nevyšel beze ztrát. Vlastně by se dalo říct, že v klasickém milostném trojúhelníku byl tím nejslabším článkem ... mezi dvěma ženami jeho života, z nichž ta první - zákonitá manželka - prokázala neobyčejně silný charakter ... 3,5* ()
Vizuálně krásné, po výpovědní stránce však minimalistické. Některé důležité myšlenky jsou pouze načrtnuty; zmíněny okrajově v některé ze scén gestem jedné z postav a dále nerozebírány. I proto velmi záleží na divákovi, jak protknutí osudů Igora Stravinského a Coco Chanel uchopí a co si z tohoto filmového zpracování odnese. Mně osobně Koumenova stylizace vyhovovala, i tak bych si ale přála, aby od některých témat zbytečně neutíkala a dovolila mi celý příběh vnímat ve větší komplexnosti. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (3)
- Film začíná premiérou baletu "Svěcení jara" z roku 1913, jehož ztvárnění opravdu odpovídá původní dobové choreografii Vaslava Nijinskiho. (bllm)
- Mads Mikkelsen se pro roli Igora Stravinského musel naučit mluvit francouzsky, rusky a také hrát na klavír, aby nemusel mít dublera. (bllm)
- Autor knižní předlohy, Chris Greenhalgh, prodal filmařům autorská práva také na svůj další román Seducing Ingrid Bergman (Miloval jsem Ingrid Bergmanovou) o Ingrid Bergman a Robertu Capovi. (NinadeL)
Reklama