Režie:
Federico FelliniHudba:
Nino RotaHrají:
Alberto Sordi, Brunella Bovo, Leopoldo Trieste, Giulietta Masina, Anna Primula, Ernesto Almirante, Enzo Maggio, Lilia Landi, Ettore Maria Margadonna (více)Obsahy(2)
Mladomanželia Ivan a Wanda prichádzajú do Ríma, aby sa tam stretli s príbuznými a absolvovali pápežskú audienciu. Ešte predtým sa však Wanda rozhodne, že využije príležitosť a stretne sa so svojim idolom Fernandom Rivolim, alias "Bielym šejkom". Ten sa rozhodne bezhraničný obdiv, ktorý k nemu mladá žena prechováva, využiť vo svoj prospech. Medzitým sa ju manžel, ktorý sa obáva zahanbenia pred príbuznými, vydáva hľadať v rímskych uliciach. (RTVS)
(více)Recenze (38)
Přepsáno v srpnu 2019. Bílý šejk je radostně dovádivým sarkasmem se vzletně zářivým úsměškem ke katolické morálce. To, co někteří považují za naivitu, je úmyslně zlehčujícím výrazem vyjadřování a italský teatrální prožitek života. Původní verzi scénáře napsal Michelangelo Antonioni, Federico Fellini ve svém samostatném režijním debutu využil svou znalost prostředí na výrobu snění a bez zdvořilosti odhaluje skrytá tajemství. S přirozenou samozřejmostí zneužívá každé vhodné místo i situaci k uštěpačnému výsměchu, nezkrotné vitalitě a karnevalovému veselí života. Hlavní postavou neposedného třeštění je Wanda Giardino Cavalli (příjemná Brunella Bovo s hlasem Riny Morelli), mladá venkovská novomanželka na své první návštěvě Říma. Dráždivě romantické představy naivní dívky dostávají neočekávané svolení a vysněný princ se dostává tak blízko k ní, až těsně k toužebně vlhkým rtům. Rafinovaně ponouká a jízlivě si dobírá rozdíl mezi představou a skutečností. Hlavní mužskou postavou škádlení upjaté hrdosti je Ivan Cavalli (příjemný Leopoldo Trieste s hlasem Carla Romana), Wandin novomanžel s maloměšťáckou potřebou společenské ctihodnosti. Tradiční mužská dominance se rázem dostává do nejistoty a plačtivě hledá svoji záchranu. Důležitou postavou je "Bílý šejk" alias Fernando Rivoli (dobrý Alberto Sordi), hlavní hvězda oblíbeného seriálu na pokračování obrázkového časopisu. Sny o princi na bílém koni jsou příjemným zpestřením mužské domýšlivosti a erotickému kořistění. Z dalších rolí: Ivanův společensky vážený, vlivný a zásadový strýc (Ugo Attanasio s hlasem Gaetana Verny), náročný režisér fotorománu doktor Fortuna (Ernesto Almirante s hlasem Laura Gazzola), žárlivá a rázná Fernandova manželka Rita Rivoli (Gina Mascetti), polichocená autorka fotorománu Marilena Alba Vellardi (Fanny Marchiò s hlasem Tiny Lattanzi), zákeřný beduín ze seriálu Oscar (Piero Antonucci), smyslná cikánka ze seriálu Felga (Lilia Landi s hlasem Andreiny Pagnani), laskavá prostitutka Cabiria (Giulietta Masina), její hřejivá kolegyně Assunta (Jole Silvani s hlasem Mariny Dolfin), stále pracovně vytížený hotelový recepční (Giulio Moreschi), milovník múz na pláži při fotografování románu Mambroni (Mimo Billi), Ivanova neodbytná teta (Elettra Zago), Ivanova sestřenice Rina (Anna Primula), či zvídavý policejní komisař (Antonio Acqua s hlasem Alda Silvaniho). Bílý šejk je vířivý pohyb nespoutané životní vitality s obsedantní potřebou provokování. užívá si dráždivou sarkastickou nadsázku a raduje se pozorováním čar života. Příjemné a zábavné osvěžení! ()
Už vo svojom prvom samostatnom filme sa Fellini ukázal ako filmár schopný skvelého vedenia hercov, navodenia zápletky a udržania príbehu v napätí, obdivovateľ Ríma a skvelý pozorovateľ človeka, ale hlavne výnimočný satirik. Jeho ostrý výsmech ľudskej hlúposti a malomeštiactva je na námete zo sveta brakovej literatúry viditeľný až nepríjemne jasne a chvályhodnou zásluhou je aj fakt, že dej neskĺzol do trápnej frašky alebo banality. Herci sú skvelí, hoci sa vôbec nečudujem vtedajším producentom, že odmietali Sordiho vo filmoch, lebo je vraj ľuďom nesympatický. Do onej rovnako nesympatickej úlohy velikášskeho zbabelca sa ale hodil dokonale. Naozaj sa tomuto filmu nedá veľa vyčítať, iba ak to, že je omnoho menej zábavný ako režisérove ostatné, respektíve neskoršie filmy, oproti ktorým jednoducho neobstojí. ()
Felliniho typická rozevlátost, oblíbené doteky absurdity (jako třeba entrée Bílého šejka posazeného na nesmyslně vysoké houpačce), charakteristické nálady (noční sekvence bloudění končící příhodou u vody nebo rozhovor s Cabirií), Rotova muzika a hlavně fakt, že se nám tyhle věci ještě necpou do chřtánu po hrstech, ale jen se občas nenápadně blýsknou na pozadí málo ambiciózní jednoduché taškařice, způsobují, že se k Šejkovi vracím vlastně raději než k některým mnohem profláklejším felliniovkám s Amarcordem v čele (nekamenovat, prosím). Woodyho verze v To Rome with Love taky potěšila. ()
Roztomilá a skvěle natočená komedie z ranného období Federicovi tvorby... Jedná se o příjemný film s Felliniho prominentní Giuliettou Masini, která již zde ukázala svůj nezanedbatelný talent. Snímek je zde vysoce podhodnocen a je to asi hlavně kvůli tomu, že ho vidělo tak málo lidí... ()
Woody Allen kdysi prohlásil, že Felliniho Bílý šejk je nejlepší zvukovou komedií všech dob. No, Woodík se občas spletl, ale nikdy ne tolik, jako v této hlášce. A mě tento jeho omyl přišel na stovku...:-) ()
Jde o Felliniho rané dílo a je to na něm vidět. Nicméně filmový rukopis je zde již zřetelný a celkově tento film nabízí slušnou zábavu. ()
Mladomanželská cesta Ivana a Wandy do Ríma sa vyvinie trochu ináč, ako si mladomanžel predstavoval. Aj mladomanželka si svoj úlet predstavovala ináč, a rozohrá sa séria komických a trápnych situácií na pozadí filmárskej práce (alebo fotenia akéhosi komixu?) Biely šejk vyzerá ako taliansky Jánošík a už to samotné je vtipné. No nakoniec celému filmu chýbalo nejaké poriadne rozuzlenie a tak zostane ľahko zabudnuteľným kúskom. Zaujímavosťou je, že tu zafungoval stroj času a objavila sa postava Cabirie z neskoršieho Felliniho filmu. ()
Felliniho, jak ho známe ze zralého (a přezrálého obdbobí), je v této mravokárné komedii jako šafránu. Tvůrce, který později proslul halucinogenními jízdami bahnem velkoměsta, teprve tříbí rukopis. Fascinaře temnou stranou Říma, šlapkami, Ninem Rotou, světem kulturní šmíry (počínaje cirkusem, konče fotograficky ilustrovanými romantický příběhy) a především provozem jejich výroby tu jsou, Federico se ve faktickém debutu teprve učí, jak tento obdiv spojený s pohrdáním předat - a prodat. Film dobrý jako dokumentární materiál ke studiu tříbení stylu a jako první příležitost pro cameo-rychlovku s Cabiriou, jejíž nocí nás Fellini provedl o pět let později, ovšem s úplně jinou parádou. ()
Pro mě nejlepší Fellini, co jsem zatím viděl. ()
Fellini svojou tvorbou, a týmto filmom bezpochyby tiež, jasne dokázal, prečo je film svojbytným umením, prečo je on jedným z najväčších jeho tvorcov a zároveň nám ukázal, čo je za kulisami vzniku filmu - Osem a pol, Ginger a Fred, Interview, Biely šejk... Ak by niekto potreboval rýchlokurz filmu, pustil by som mu tento. Nič sa tu nerieši, žiadne otázky a hľadania seba samého. Namiesto toho brilantné predstavenie, zábava, vtip, prekvapenie a úžas z každého záberu. ako v cirkuse. Je tam všetko, čo robí film filmom a nič navyše. Podobné nadšenie ako divák prežívam pri filme Barón Prášil Karla Zemana. Pobaví, prekvapí, oslobodí... ()
Velice ukřičený film, který nemá hlavu ani patu. Felliniho renomé jednoho z nejkvalitnějších režisérů všech dob určitě nepotvrzuje. Ale dejme tomu - začátky teprve se rozvíjejícího umělce...Film má přinejmenším alespoń docela příjemný komický nádech. Téměř permanentně vystrašený a zoufalý novomanžel s neustále vyvalenýma očima je ale chvílemi už mírně otravný. Jinak narychlo vypadá a působí jako Charlie Chaplin. ()
Ranné dielo Felliniho ma milo prekvapilo svojou presvedčivou a jednoduchou ľahkosťou rozprávania. Bíly šejk ešte nedosahuje kvality legendárnych skvostov zrelej tvorby, ale nájdeme tu už prvky a nezameniteľný Felliniovsky rukopis. Jednoaktová oddychovka s nostalgickým nádychom čias, keď česť a cudnosť znamenala viac ako hlúposť či malosť zobrazovaných postáv. Jednoznačne odporúčam nielen pamätníkom. 80% ()
Felliniho Bílý šejk je až sadistickým způsobem krutý ke svým postavám a tomu se jako diváci máme smát. Fernando a Wanda jsou odděleni brzo po příjezdu do Říma a setkají se znovu až v závěru filmu. Jak je Wandin návrat k manželovi postupně oddalován různými překážkami, tak se Fernando postupně více přibližuje nervovému zhroucení. Fellini ho tak zjevně trestá za to, že mu v situaci, kdy mu podle všeho manželka utekla za jiným mužem, nejvíce záleží na tom, jak to pošpiní rodinné jméno. Namísto psychologického dramatu nebo alespoň břitké společenské satiry s nadhledem alá Zázrak v Miláně pak ale dostáváme bizarní crazy komedii. Zatímco Fernandova linie graduje svou neurotickou vypjatost až na samotnou hranici uvěřitelnosti a pak i kousek za ní, Wanda, mladá, naivní, nezkažená dívka si prochází vlastním očistcem, kdy i ona je trestána, v jejím případě za to, že je mladou, naivní, nezkaženou dívkou, která je unešená lacinými brakovými fotoromány z červené knihovny a rozhodla se během svých líbánek vydat do jejich vydavatelství a předat představiteli svého mužského idolu dárek symbolizující její uchvácení. Teprve až jsou oba novomanželé na úplném dně (Wanda se dokonce pokusí o sebevraždu), je jim dovoleno se opět shledat a beze změny se navrátit do svých starých kolejí, za jejichž následování byli tímhle peklem protaženi na prvním místě. Plytce vykreslené hlavní postavy, které vůbec neznáme, vyprávění táhne bahnem jako posměšek za neřesti, o kterých je nám pouze nepřímo řečeno, a celé je to podáno v podivném, jízlivě exaltovaném tónu. Blahosklonný a svou zlomyslností zneklidňující film. ()
Snímok ma absolútne neoslovil a ani neviem čo si mám o ňom myslieť. ()
Režisérská sólová prvotina samotného Felliniho, jenž je hořkou komedií o snové iluzi poválečné Itálie, která se tak stává jeho základním stavebním filmařským prvkem, který značným způsobem hraje významnou roli v jeho následujících filmech. Autorsky velmi tematické a stylistické prostředí - sny prostých obyčejných lidí, touhy, ironie a sentimentálnost klíčových okamžiků. Navíc jako prozíravý a provokativní pozorovatel dává celému konceptu určitý nádech trefné frašky. ()
Felliniho pojatie života ako filmu v príjemnej komédii o tom ako to môže dopadnúť keď začnete žiť vymyslený život. Presnejšie keď skutočný život je ten vysnený. Tak trocha naivná čerstvá mladomanželka Wanda sa počas svadobnej cesty rozhodne si odskočiť na stretnutie s Bielym šejkom (postavou brakového románu), ktorého platonicky miluje. Štáb ju zoberie so sebou a to celé nabúra plány jej manžela Ivana, ktorý sa musí pred rodinou tváriť, že sa nič nedeje. Všetko samozrejme šťastne skončí. Bonus je stretnutie Ivana s Cabiriou a jej priateľkou, ktorá sa neskôr objaví v svojom vlastnom filme. ()
Mám pro Felliniho slabost a přestože tento snímek patří k jeho slabším (jedná se o jeho prvotinu), hodnotím ho vysoce především pro svou roztomilost a skvělou hudbu Nino Roty. Navíc film je plný děje a určitě se nikdo nebude nudit. 85%. ()
Výborná komedie, na niž by mohl být hrdý lecjaký solidní režisér. Fellini je ovšem genius a toto je jeho skoro-debut, jenž není na místě srovnávat s jeho zralými majstrštyky. I tak jde ale o zdařilé dílko, kde to od Felliniho schytává především pozlátko komerční kinematografie a kult serebrit (na tom se dodnes nic nezměnilo, naopak), ale své dostane i policie (vynikající kafkovská sekvence na policejní stanici) a maloměstské příbuzenstvo. Estetika němé grotesky, záměrné přehrávání zejm. ústředního páru. Při záběrech starého nočního Říma italofil vrní blahem. Jemný, inteligentní humor, bravo maestro. ()
Reklama