Režie:
Milan CieslarKamera:
Karel FairaislHudba:
Petr HapkaHrají:
Vica Kerekes, Jakub Gottwald, Lenka Vlasáková, Miroslav Donutil, Simona Stašová, Jaromír Dulava, Jitka Sedláčková, Aneta Krejčíková, Aleš Háma (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Vzduch, Oheň, Země, Voda – čtyři živly a jejich vládce, samo Slunce, jsou rozezleny zkušeností, kterou na své pouti pozemským světem učinila Dešťová víla. Lidé už myslí pouze na majetek a peníze. Láska a pomoc bližnímu jim neříkají vůbec nic. Mezi takové patří i nejbohatší hospodář v kraji - sedlák Lakota (M. Donutil). Jeho syn Ondra (J. Gottwald) miluje chudou Květušku (V. Kerekes). Jenomže ta by nepřinesla na statek žádné věno, a tak Lakota nutí Ondru do sňatku s bohatou dědičkou pivovaru. Když se živly vrátí ke Slunci, žádají pro lid tvrdé potrestání. Slunce váhá - i přes chyby je má rádo, ovšem je přehlasováno. V poslední chvíli mu pomůže Dešťová víla (L. Vlasáková). Požádá Slunce, jestli by nemohla lidi potrestat sama a vezme lidem déšť. Kraj sužuje sucho. Lidé nemají co sklízet, obilí neroste, sena jsou skoro spálena. Lakota využije situace a slíbí Ondrovi, že si může vzít Květušku za ženu pod podmínkou, že Květuška zařídí déšť. Ta se pak vydá za Dešťovou vílou a musí splnit tři úkoly. Úkoly to budou těžké, přetěžké a ani po jejich splnění nebude mít Květuška s Ondrou vyhráno. Lakota je nenapravitelný... Ale nebojte, nakonec dobro a láska zvítězí, jak už to v pohádkách bývá... (Česká televize)
(více)Recenze (250)
Váhám mezi 2-3, ale za těch pár povedených momentů, které měli na starosti herečtí matadoři v čele s Nárožným, se uchyluji ke třem a to i z toho důvodu, že nad českou pohádkou se nemůže dokola lámat hůl... Třeba představitel hlavní role snad ani nemohl být profi herec, jedinou podmínkou bylo asi to, že musí umět jezdit na koni... Škoda, kdyby podmínkou bylo umět hrát fotbal, mohl by jej hrát Franta Rajtoral z Plzně. K těm třem hvězdám nutno k dobru připočíst i šmrnc Lenky Vlasákové a koukatelné rivalky, exotickou Kerekešovou a Krejčíkovou z Ulice... ()
Dešťová víla je další z řady pohádek, které vznikly, aby zaplnily kina, ale nepovedlo se jim to. Plitký příběh s nesympatickými hlavními protagonisty. ()
Na poměry pohádek našich tvůrců poslední doby celkem pěkná pohádka. Ale bylo to stejně celé divné. Kdyby aspoň byla celá v duchu M. Donutila, P. Nárožného, ... prostě vtipná a na nic si nehrající... Jako já nevím, celé to bylo aj hezky vymyšleno. Po tom, co jsme se z ostatních pohádek dověděli, že prostě asi hezkou mladou českou herečku nemáme, povolali jsme pomoc ze SVK - É. V. Kerekes - opět krásná. Ale to je vše! Děj trapný! Co to jako je?? Ona je hodná, tak musí vytrpět úkoly, přežít cestu a nakonec sebe nebo své nejbližšé objetovat? To je jako správné? To bylo jako v pořádku?? Se vzpamatujte, kruci! Ještě mi vadilo, jak vypadali ti "nahoře". Kde je nějaké slušné kostýmování?? Co to bylo za hrůzy? Jak to mohlo hodně dobré, tak to zvorali. Ale stejně je to dál a výš, než Troškova tvorba posledních let a mnoho dalších. ()
Ani Dešťová víla nevskřísí dlouhodobě oslabený český pohádkový žánr. Ale protože měla sympaticky našlápnuto a je životaschopná tři hvězdy ji dám. Chtělo to lépe napsat a naplnit pověstným českým pohádkovým kouzlem, které dokáže pohladit a trestuhodně chybí. Některé efekty vypadají průměrně i na televizní produkci, o filmu pro kina ani nemluvě. Herecké obsazení je nevyrovnané od výborného Donutila či Nárožného, přes průměrnou Stašovou či Vlasákovou až po slabého Labudu. Vica Kerekes je opravdu přitažlivá, pokud zrovna její postava nezpívá (je předabována). 50% ()
Donutil s Nárožným skvělý, ale to z toho hned neudělá nějaký zázrak. ()
Už mockrát jsem tu říkal že novější pohádky moc nemusím ale jak se říká vyjimka podvrzuje pravidlo. Tato pohádka se mi moc libila protože má poměrně dobré obsazení tedy až na hlavní hrdinku. Také dávám palec nahoru kostýmům všech živlů trošku po vzoru Prince a Večernice ale moc fajn. ()
Spíše podprůměrná pohádka. ()
Tentokrát se filmový tým nebál vyjet za značku česka až doslova na konec světa na samotný Island, místa mnoha severských bohů. Např. krásně nasmímaná příroda se slavným vodopádem Dettifossem, který je skutečně vděčné místo pro kamerovou čočku stejně jako krásné oči Évy Kerekes. Bohužel ze zajímavě rozdané pohádky s mnoha slavnými tvářemi se nám stal protahovaný prostřih jedné české vesnice s hromadou zmatených lidiček vs. bohémské islandské krajiny s uplakaným neštěstím. Dešťová víla rozdává úkoly, které nejsou nijak dramatické a tak nám upadá napětí i dynamika celého příběhu. Ani přesnaha hamižného Lakoty v podání M. Donutila to úplně nezvedá ze židle. 55% ()
Vice Kerekes sluší role drsný policajtky, stejně tak jako pohadková role venkovské holky. Jedna z těch lepších pohádek dnešních, tak chudých, pohádkových časů. Škoda že ti nejlepší herci tu mají tak málo prostoru. ()
Takový ten druh filmu u kterého přemýšlím jestli se mi tak vůbec něco líbilo. ()
Koukatelná česká pohádka, kterou zachraňuje z velké většiny Vica Kerekes. Jinak jsem ale zklamaný ze slabého nedotáhnutého příběhu a obsazení nesympatického Gottwalda. Potěšil také Donutil. Čisté 3* ()
No nebylo to špatné,moc pěkně zahrané..a to Vlasákovou fest nemám ráda,,, ae nejvíc mi vadilo na konci sluníčko na nebi s xichtem Labudy, to mi připomělo teletubbies... ()
Kam se hrabe Slunečník, Měsíčník a Větrník. Pohádka, která by se mohla stát velkým vyprávěním, kdyby ji režíroval Peter Jackson. Takže z šance na pohádkovou verzi Souboje Titánů (1981) se stala Válka Bohů (2011). Efekty a vzhled elementů je naprosto ošklivý a Marian Labuda st. vypadá jako sluníčko z Teletubbies. Prostě tvůrci chtěli ukázat, že žijeme v 21. století a i Češi a Slováci umí čarovat s počítačem a CGI - moc jim to však nejde. Nejlepší z celého filmu je s přehledem Miroslav Donutil, který obstaral navíc celou hvězdičku k mému hodnocení. ()
Docela milá pohádka, Donutil sice přehrával, dialogy nebyly zrovna nejvtipnější, výprava taky nic moc, ale jisté poselství sebou nesla. Navíc Běta, Lakotová a dešťová víla byly vynikající. Za to dávám čtyři opršené hvězďule. ()
Kromě skvělé postavy Miroslava Donutila je Dešťová víla absolutní propadák. Nechápu, jak tahle příšernost mohla jít do kin. Vždyť to na první pohled vypadá jako televizní pohádka a navíc k tomu ještě strašně natočená. Mám z ní úplně stejné pocity jako z jiné Cieslarovy pohádky, O JEČMÍNKOVI. Je to strašná nuda, nezáživný děj a příšerná kamera. Herci mají v záběrech půlku hlavy nebo uříznuté nohy. Nemá žádné barvy, je taková celá tmavá, šedá, vyblitá. A když prší, tak prší jen na náspech a pak už nikde, ačkoliv pršení je stále slyšet. Co se týče herců, tak je to absolutní bída. Ti kromě Donutila hrají toporně a scénář je katastrofa. Doporučuji se v příštím svátečním programu Dešťové víle vyhnout obloukem. [6401. hodnocení, 239. komentář, 52%] ()
Celkově se jedná o průměr, ve kterém se nuda střídá s vtipnými situacemi. Přesto herecké výkony Donutila, Stašové a Nárožného jsou velmi dobré, zbytek je normálka s tím, že na Evu Vica Kerekes se dobře dívá. ()
Hodně vyškvařená jedna hvězdička za hudbu, Island (pokud zrovna nebyl domrvený nějakou CGI nádherou), sympatickou Kerekes, dva vtipy (Dejdarova osobní "zchlaďovačka" vede) a na české poměry slušné zvládnuté postsynchrony. Zbytek je skrznaskrz špatný. ()
Příjemná pohádka, kterou je možné vidět, když je venku moc ošklivo a není nic jiného vhodného na práci. Pravda neurazí vyslovenou tupostí, ale také ničím zvláště nezaujme. Výtvarná stránka se podařila, jinak celkově působí jako skládanka z několika oblíbených pohádkových motivů, které nikdy nezklamou. Škoda, že není možné přímo volit 50 %, člověk se pak musí složitě rozhodovat:-) ()
Nechci se nikoho dotknout, ale nemáme u nás kam lépe šáhnout, že hlavní role byla svěřena slovenské Maďarce Évě Kerekes (jako vzor může sloužit obsazení Kamily Jankovičové do Tajemství staré bambitky)? Dále se nechci opět nikoho dotknout, ale vím, že u nás není kam sáhnout a proto byl angažován „možná jednou herec“ Jakub Gottwald! Tak to bylo jen tak na úvod k obsazení dvou ústředních partů a teď taky něco o pohádce samotné. Do širokém podvědomí ne příliš zapsaný příběh německého spisovatele a básníka Theodora Storma si pod svá křídla vzal Milan Cieslar, kterého už můžeme v klidu nazývat rutinérem. Pro jistotu se ještě obklopil jistotou v podobě scénáristy Jana Míky, autora hudby Petra Hapky nebo hereckých držáků (vyjma již zmiňovanou omladinu) jakými jsou Donutil, Stašová, Nárožný či Zindulka a pro úplný sychr radši německou pochmurnou poetiku sem tam proložil českou pohádkovou specialitou, kterou je jednoduchý humor. A výsledek? Do kyna bych nato jít nechtěl, ale v bezpečí gauče se to dalo bez větších následků ustát. ()
Reklama