Režie:
Rafał WieczyńskiScénář:
Rafał WieczyńskiKamera:
Grzegorz KędzierskiHudba:
Pawel SydorHrají:
Adam Woronowicz, Józef Glemp, Maja Komorowska, Jan Englert, Joanna Szczepkowska, Włodzimierz Press, Jacek Rozenek, Wojciech Jaruzelski (více)Obsahy(2)
Film o živote a smrti Jerzyho Popieluszka, ktorý bol nazývaný aj kňazom Solidarity. V roku 1984 bol zavraždený tromi zamestnancami Ministerstva vnútra. Páchatelia vraždy boli krátko nato odsúdení na vysoké tresty odňatia slobody, no Popieluszkova smrť sa stala významným impulzom v boji Solidarity za zmenu režimu v Poľsku. Jeho blahorečenie sa konalo v roku 2010 vo Varšave. (RTVS)
(více)Recenze (22)
Nemôžem sa ubrániť pocitu, že film má postranné úmysly. Popieluszko bol hrdinom Poľska a mučeníkom, to je fakt. Z hľadiska obsahu a citátov je to pútavá, hoci zbytočne dlhá, výpoveď možno skôr o Poliakoch, než o ňom. Napr. "Poľský národ je viac definovaný svojou osobitnou kultúrou, než štátnymi hranicami." Celý život sa pýtam, či sú Poliaci tak hlboko veriaci, alebo sú veriaci hlavne preto, že definícia stotožňuje pojem POLIAK s pojmom KATOLÍK? Vo filme na môj vkus pričasto zaznejú slová ako vlastenectvo a cirkevná autorita. Katolicizmus je prezentovaný ako náboženstvo konzervatívnych chudobných (robotníkov). Viem, že to platilo pre vtedajšie Poľsko. Myslím si, že mnohé premisy vyslovené v tomto filme hlavným predstaviteľom, už neplatia. No táto filmová pocta sa snaží diváka nenápadne, ale emotívne presviedčať, že by sme sa k starým definíciám mali vrátiť. Lenže oni boli formulované v čase zápasu medzi komunizmom a kresťanstvom. Ten zápas chvalabohu skončil a ja, na rozdiel od autorov filmu, dúfam, že skončila aj doba konzervativizmu v Cirkvi. ()
Výpovědní hodnota filmu je nesmírná, ale pro nekompromisního ateistu to musí být téměř nestravitelné. Spousta se toho odehrává převážně v rovině katolické víry, v kostelích a na mších. I ten největší neznaboh však musí uznat, že víra, kněží a postava papeže Jana Pavla II velmi přispěli Polákům ke svobodě a k porážce komunistické totality. Povinně by to měli vidět ti, kteří se snaží rehabilitovat komunistický režim a tvrdí, že to nebylo až tak hrozné. Ano pro ty, kteří drželi hubu a krok nebo byli přímo spolupracovníky režimu se to dalo vydržet. Běda však, když měl člověk jiný názor, než byl ten oficiální nebo nedejbože volal po svobodě, pak s ním " komanči " udělali krátký proces, tak jak to udělali i s knězem Popieluszkem. Dobře si vzpomínám na ten případ i na proces s Popeiluszovými vrahy, ale přiznám se, že jsem nevěděl, jak významný byl tento kněz pro svobodomyslné Poláky. Tento film mi otevřel oči, byť co se týče přesvědčivosti filmu, to nebylo nejlepší. Takže jasných pět hvězd za potřebnost takového filmu. ()
Popiełuszko - mimoriadna duchovná postava. Film je takmer dokumentárne spracovaný. Zobrazuje boj človeka so zlom v dvoch rovinách - jednak ako všeobecný boj Poliakov voči neslobode a útlaku a jednak osobný boj kňaza, ktorý nie je ochotný pripustiť, že zlo bude konečným víťazom. A to až do takej miery, že sám seba obetuje a stavia sa zoči - voči nepriateľovi. Niektoré mená z tejto histórie si pamätám, keď som ako dieťa počúvala môjho otca a dedka, ako si šepkajú o "veciach", čo sa v Poľsku dejú - o Solidarite, občianskych nepokojoch, Jaruzelskom, ale i o prázdnych obchodoch (v Poľsku mali problém so zásobovaním základnými potravinami). A tak si divák má / mal by uvedomiť, aká je sloboda jednotlivca dôležitá, že je o ňu jednoduché prísť a že kvôli nej predošlé generácie naozaj trpeli. A dospeli sme do stavu, že si slobodu mýlime s všelijakými úchylkami, anarchiou a ľahkým prijímaním lží do našich životov. ()
Na životě a smrti jednoho kněze je zobrazena skoro celá historie hnutí Solidarita v Polsku. Také zde uvidíme roli katolické církve na připravovaném státním převratu, který byl dovršen v roce 1989. Zajímal by mě názor dnešních Poláků na celý děj filmu. Zda nakonec nelitují, že dopadli jak dopadli. Že téměř polovina práce schopných Poláků musí pracovat v cizině, daleko od svých rodin, aby vydělali na chléb vezdejší. Doma práce není, všechno rozkradeno a vládne jim ještě horší svoloč než za totáče. ()
Syrovostí a nepřehledným dějem se snímek blíží Krvavé neděli, na rozdíl od ní však obsahuje nadbytečné retrospektivní pasáže a hluchá místa, přesto v historicko-dokumentární rovině funguje velmi pěkně. V ideologické rovině mě ovšem nechával zcela netečným vyjma zobrazení toho, jací byli komunisté svině. Boj za moderní lidská práva není mým bojem. Dělaní demonstrací a užitečných idiotů není mým bojem. Pěkně je tu zobrazeno, že nová „mše“ byla jako vytvořena pro využití v politické agitaci. – Každý si přednese svou přímluvu před shromážděním a je šťastný. ()
Galerie (55)
Zajímavosti (3)
- Pouze rok po bestiální vraždě Popiełuszka, tehdy stále ještě v socialistickém Polsku, došlo překvapivě k soudnímu procesu s jeho vrahy. V soudním procesu v Toruni byli odsouzeni tři úředníci ministerstva vnitra a zástupce ředitele odboru IV. ministerstva vnitra. Vedoucí oddělení IV. Grzegorz Piotrowski byl odsouzen na 25 let vězení za únos, mučení a vraždu kněze. Ředitel 4. oddělení ministerstva vnitra, plk. Adam Pietruszka – 15 let vězení za účast na únosu, mučení a vraždě, Fr. Poručík Leszek Pękala dostal 15 let vězení. Poručík Waldemar Chmielewski byl následně odsouzen na 14 let vězení. V letech 1986 a 1987 byly v důsledku zásahu generála Kiszczaka sníženy zásadně tresty pachatelů. (sator)
- Kardinál Józef Glemp tu hraje sám seba. Údajne vzal úlohu vo filme preto, aby odčinil svoju spoluprácu s poľským komunistickým režimom, ktorý dal Popieluszka zavražidť a následne zakázal jeho beatifikáciu (blahorečenie). Dokonca sa snažil v roku 1987 zabrániť Jánovi Pavlovi II., aby sa modlil u Popieluszkovho hrobu. (Jello Biafra)
Reklama