Režie:
František FilipKamera:
Antonín HolubHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Jiřina Bohdalová, Josef Somr, Petr Nárožný, Jiřina Jirásková, Václav Postránecký, Simona Postlerová, Václav Vydra nejml., Valérie ZawadskáObsahy(1)
Komedie režiséra Františka Filipa Jedna kočka za druhou je postavena na dominujícím hereckém výkonu Jiřiny Bohdalové. Po pět let se v Divadle na Vinohradech hrála hra Jiřího Hubače "Dům na nebesích", jež je předlohou tohoto filmového zpracování. Vděční divadelní diváci se rádi a hojně chodili dívat na představení s oblíbenou herečkou, pro niž byla role svérázné prodavačky Kláry přímo napsaná. Jakoby se rovnou počítalo s tím, že vyzrálé umění a osobní šarm hlavní představitelky dokáží překlenout slabiny nepříliš originální zápletky. Při realizaci divadelní inscenace se to skutečně podařilo a i představitelé ostatních rolí si dokázali vybudovat prostor pro vytvoření životných postav. Tvůrci filmové verze tedy dobře věděli, oč jde. V rekordně krátkém čase – sedmnácti natáčecích dnech – a s nízkým rozpočtem se pokusili vrátit k tradici české komedie, založené především na dobrých hereckých výkonech a filmařském řemesle. Režisér František Filip se zhostil svého úkolu s citem pro míru a vkus. Vyvaroval se násilných aktualizací textu, ponechal příběhu jeho komorní ráz i stylizaci dialogů, zdůraznil civilnost prostředí i uměřenost komediální nadsázky. (Česká televize)
(více)Recenze (66)
Znám i jako divadelní hru Dům na nebesích. Přenést divadelní hru na filmové plátno bývá často pěkný oříšek. Co funguje na divadle, už nemusí nutně fungovat na plátně nebo v televizi. Dávám tři hvězdy za výborné herecké obsazení, kterému kraluje Jiřina Bohdalová společně s Petrem Nárožným. Klára byla dobrosrdečná ženská, která by se rozdola, ale malinko to přeháněla. ()
Český film zpracovaný podle předlohy z divadelní hry J. Hubače s J. Bohdalovou v hlavní roli, která představovala Kláru Zárubeckou, ráznou a energickou prodavačku v nádražním bufetu na malém městě. Tato žena bydlela ve vile, jejíž majitelce, bláznivé J. Jiráskové posluhuje a doufá, že majitelka splní slib a vilu jí prodá. Zpočátku mi velké problémy činily nesrovnalosti v rodinných vztazích, neboť obvyklé věkové rozestupy mezi osobami neodpovídaly jejich generačním rodinným vztahům. Pro vysvětlení, otec J. Bohdalové v podání J. Somra je téměř stejný ročník narození jako jeho filmová dcera a současně bratr Bohdalky V. Vydra je pochopitelně minimálně o generaci mladší. Jediné vysvětlení se nabízí, že nejslavnější česká herečka hrála ženu o generaci mladší, než ve skutečnosti byla, a dle mého názoru se jedná o těžko pochopitelnou chybu. Téměř všechny postavy, snad s výjimkou pana Vydry, se v zapomenutém snímku F. Filipa chovaly dosti podivně, ať už se jedná o zmíněnou majitelku velké, ale neudržované nemovitosti bláznivě čekající na mrtvého manžela, Vydrovu mladou přítelkyni S. Postlerovou, nešťastného J. Somra, jenž při svých četných záletech jaksi opomněl platit výživné na své děti s mnoha různými partnerkami či podivínského zřízence pohřební služby P. Nárožného, jenž o divokou J. Bohdalovou projevoval zájem. Ona Bohdalčina divokost se nejvíce projevila při seznámení s partnerkou svého bratra S. Postlerovou, neboť její přivítání bylo naprosto katastrofální plné ponižujících výpadů, avšak zde paní Bohdalová narazila, jelikož mladá žena si nenechala nic líbit a ukázala se taky jako pořádná hysterka. Snad se mi podařilo vydedukovat správně, že paní Bohdalová chtěla vybrat partnerku pro svého o generaci mladšího bratra sama, ale až poté, co bude vila přepsána na ni. V menší vyplňující roli se objevil V. Postránecký jako vykutálený elektrikář. Označení filmu jako komedii považuji na nesprávné, neboť se dle mého názoru jednalo o komorní rodinné drama. Paní Bohdalová zde předvedla svůj typický výkon ženy z lidu, herecky se ji dokázala přiblížit pouze jmenovkyně Jirásková, zbytek herců předvedl výkony nevěrohodné (Somr), nedůstojné (Nárožný), či zbytečné (Postránecký). U snímků pana Filipa jsem zvyklý na vysokou úroveň, zde jsem něco nadprůměrně kvalitního hledal marně a bohužel shledávám, že hodnocení se nevejde ani do průměru. ()
Film rozháraný stejně jako byly divoké devadesátky, začalo to už patronací krachují a vytunelované banky. Nezdravé povahy, neuspokojivé vztahy, chorobné ambice, dluhy a to se odehrává v prostředí rozpadající se vily. Sem tam zábavná situace, vše zachraňují oblíbení herci, takže se na to dá dívat (nejen) jako na doklad doby vzepětí a pádu všeobecných nadějí... ()
Další z filmů, který mi stačil vidět jednou, protože stejně jako žaludek bolí ze záběrů na unavené pochoutky z nádražní putyky, srdce bolí z přehlídky těch nejhorších povah, co se mezi lidmi vyskytují. K údajnému přehrávání Simony Postlerové bych jen dodala, že kdyby se mě nějaká milá paní, po takovém zážitku, zvědavě a s úsměvem dotazovala, jestli byl starej nebo mladej a oznámila mi, že jsem nezvládla být dobývána, tak ani neřvu, ale rovnou po ní skočím a utrhnu jí hlavu. Komedie? Ani smykem. ()
Nikdy jsem na tento snímek nekoukal v kontextu doby, ve které vznikl a vždycky se mi líbil. Pokud divadelní představení (neviděl jsem) působilo jako komedie, tak filmová adaptace značně nabrala na vážnosti, což je vcelku obvyklý jev (Bůh masakru aj.). Nicméně nemám filmu zobrazujícím konflikt generací a maloměšťáctví ve své nejnižší formě prakticky co vytknout. Herci jsou velmi dobří, vtipné momenty se málokdy minou účinkem a příběh příjemně plyne a baví. 3-4* zaokrouhlené nahoru. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (7)
- Film je inspirován předlohou Jiřího Hubače. Hrál se také v divadle na Vinohradech pod názvem Dům na nebesích (premiéra 14.11.1980, derniéra 23.4.1987). (M.B)
- Josef Somr hrál tatínka Jiřiny Bohdalové, i když ve skutečnosti je herečka o 3 roky starší než on. [Zdroj: ahaonline.cz] (alonsanfan)
- Jiřina Bohdalová nebyla z filmu nadšena. Mnohem raději má divadelní představení podle kterého později film vznikl. (sator)
Reklama