Obsahy(1)
Byla jednou jedna chudá dívka jménem Mei, které zemřeli rodiče. Byla taková, jaká byla, na svou chudobu si nestěžovala, i když tak jako každá dívka v jejím věku snila o něčem lepším, o bohatství, o princi na bílém koni. Jenomže většině dívek se jejich sny nesplní, Mei ano. Jednoho dne na její zchátralé dveře zaklepal pohledný mladý muž, který se představil jako Shibata Rihito, její komorní. Mei totiž vůbec netušila, že její dědeček je ředitelem velké korporace Hongo, a tedy velmi bohatý muž. A právě teď se rozhodl, že Mei zdědí veškerý majetek, pokud vystuduje slavnou dívčí akademii Saint Lucia, kde každá z dívek má svého komorníka. Podaří se z Mei vychovat mladou dámu? A přijmou ji ostatní děvčata z akademie, když pochází z tak nuzných poměrů? (Zíza)
(více)Recenze (6)
Ta hudba, to je totální průšvih... Šílené, kýčovité a křečovité. A to i na Japonskou produkci. :o) PS: Měním názor! Narazila jsem na mangu a ze zvědavosti jsem si přečetla pár kapitol. Velká poklona autorům dorama, že z toho zvládli udělat něco alespoň malilinko a alespoň pro někoho koukatelného. Když to srovnáme s manga výtvorem, je dorama vlastně naprosto skvělé! ()
Mei zemřeli rodiče a pak se najednou objevil fešák a řekl jí, že je její komorník, ona je dědičkou obří společnosti Hongo a má se stát lejdy na nejvíc nejlepší škole pro dívky St. Lucia. Ah, ah, dramatické... Jako mělo to určitý potenciál, sice jsem mangu ani koutkem oka neviděla, ale japonci občas z typu slečna a její sličný butler dokážou vymáčknout kde co - když už to nemá moc smysl, bývá to alespoň vtipné nebo koukatelné typu ááách. Takže tohle není ten případ, ač obsazení není špatné - řekněme, že jsem částečně pochopila kouzlo Hira Mizushimy, Osamu Mukai je tady prostě cool stříbrnovlasý muž, a i přes ten šílený účes je Takeru Sato prostě pěkněj a co si budem povídat, i hlavní představitelka Nana Eikura je milá slečna. Takže proč je to proboha tak špatné a navíc ještě neskutečně nudné. Dokoukala jsem jen silou vůle. ()
První dorama, které jsem viděla a ze začátku sledovala jedním okem. Ovšem přimhouřené Shibatovy oči donutily otevřít i to moje druhé. A pak už jsem je neodlepila od obrazovky. Na rozdíl od ostatních tady mě seriál nenudil, jenom vyžadoval pořádnou dávku tolerance k japonským úletům, které jsem tenkrát ještě neznala. Bylo to místy přeslazené, místy překombinované, ale už jsem v životě viděla mnohem horší věci a na Mei chan se klidně časem kouknu znovu. ()
Další z japonských seriálů spíše na jedno podívání. Špatné to rozhodně není a oproti ostatním zde napsaným komentářům musím říct, že jsem se ani nenudila. Zároveň je však nutné dodat, že by to mohlo být zábavnější. Skutečně jsem se bavila tak možná u šestého dílu, kde bylo více vtipných scén, ale jinak se v celém seriálu nachází poměrně dost hluchých nebo nepřirozených míst, které vás nemusí přímo odradit, ale rozhodně nenadchnou. Myslím, že problémem je hlavně ta nepřirozenost. Některé japonské příběhy jsou sice jasně nesmyslné, ale určitým způsobem přirozeně a uvěřitelně podané. Tady však ta uvěřitelnost pokulhává. Místy je to hodně strojené a vztahu mezi Mei a Rihitem by nejspíš nikdo neuvěřil ani za mák... Mizushima Hiro byl hlavním důvodem, proč jsem se na seriál podívala, ale jeho role byla pro mě zklamáním. Jeho postava totiž působila téměř jako bez duše, což ale pravděpodobně nebyla přímo jeho chyba. Zhlédnutí nelituju, ale už se těším, až se podívám na nějaké chytlavější japonské dorama. ~(3,1★)~ ()
No, trochu jsem se nudila. Tak nějak mě nebavil ten prostředek. Takový nemastný, neslaný. Ano, něco bylo povedené, jenomže celkový dojem to nijak nezachrání. Slabší 3*. Přeloženo. ()
Reklama