Režie:
Erik Van LooyScénář:
Bart De PauwKamera:
Danny ElsenHudba:
Wolfram de MarcoHrají:
Koen De Bouw, Filip Peeters, Bruno Vanden Broecke, Matthias Schoenaerts, Koen De Graeve, Veerle Baetens, Marie Vinck, Jan Decleir, Gene Bervoets (více)Obsahy(2)
Pětice přátel si pronajme byt k prožívání vzrušujících schůzek. Teď tu leží mrtvola a loft se mění na místo, kde je víc otázek než odpovědí. Kdo je oběť? Vědí o sobě všechno? Věděl někdo o jejich dohodě? Ale hlavně - kdo je vrah?
Film, ke kterému napsal scénář Bart De Pauw a hudbu složil Wolfram de Marco, zlomil v roce 2009 v Belgii rekord návštěvnosti domácí produkce.
(Fr)
Recenze (135)
Vypiplanej skvost, kterej od dokonalýho vizualu předvádí téměř dokonalý herectví, drama pěti kamarádů, kteří řeší trochu prekérní záležitost. Mrtvolu ženy v jejich šmajchlcimře, o které věděli jen oni a jen oni mají klíče. Kdo lže? Kdo zabil? Kdo má jaké tajemství? Kdo s kým manipuluje? ... S přibývajícími otázkami přibývá odpovědí, ale i další otázky... Perfektní scénář, skvělá atmosféra ... doporučuju!! ()
Na blbosti jako férové objektivní hodnocení jsem už moc stará. 1. Potenciální remake netřeba, páč novácké a primácké detekticky si vizuál Loftu posledních deset let ...ehm... lokalizovaly víc než důkladně. Žel tedy při sledování nejsem schopná přenést se přes pocit, že už zase s tchánem čumím na Kriminálku Anděl. 2. Na typicky upachtěné pošušňáváníčko o sexu a nevěře, samozřejmě provázené spoustou intelektualizujících keců trapných zrůdiček, mi dávno vyvolali kopřivku Muži v pokušení. 3. Klasické detektivkové zázemí typu „banda morálních kurev si ve světě odtrženém od jakéhokoli zdání reality předvídatelně vše posere“ u mě funguje pouze, pokud je fikční svět odtržen od toho skutečného časově (ergo christieovky) nebo pokud má nějaký tematický přesah. Zde jsou jen ty kurvy, jež navrch nemají absolutně žádné problémy a s nimiž mám z nějakého důvodu sympatizovat, přestože koncept „sebestřední sexističtí hajzlové dojedou na své sexistické hajzlovství, když se stanou obětí jiného sebestředného sexistického hajzla, který uvažuje úplně stejně jako oni“ logicky vybízí spíš k uštěpačnému strouhání mrkvičky. 4. Očekávaná hitchcockovina se nekoná, páč vědom si debilnosti své pointy se scénář vrhá z jednoho místa a časové roviny do druhé, aby tenhle poněkud zásadní nedostatek zakryl, divák proboha nezačal náhodou myslet a raději se nechal udolat dojmem, že je to teda na něj asi trochu komplikovaný. Není. Je to jen partička uslintaných lůzrů s držkou zabořenou do několika párů koz. Žádná ajnštajnovina. ()
Moje první setkání s belgickým filmem a musím říct, že hodně kurva kvalitní. Parádně rozehraná partie je zajímavá od prvních minut a napětí člověka neopustí po celou dobu s tím, že konec je jiný, než by kdo čekal. Takhle holt vypadá film postavený na skvělém scénáři a nedržící se zaběhnutých schémat. 95% ()
Pět kamarádů, jeden byt a jedna mrtvola. A teď kdo z nich je vrah? Nebo se jedná o sebevraždu? Či je to past, která je má všechny zdiskreditovat? A kdo je vlastně oběť? Řádně zamotaný thriller s možná ne úplně originální zápletkou, ale rozhodně s nečekaným vyústěním. Režisérovi se daří brnkat na strunu nejistoty, protože počet potencionálních pachatelů stále roste a aby toho nebylo málo, dlouhou dobu je záhadou i identita oběti. Vše se pomalu vysvětluje pomocí flashbacků a najevo vychází spousta špinavého prádla, za které bude muset na konci někdo zaplatit. Do Belgie letí palec nahoru. 85% ()
Z hlediska napětí precizně vystavěný thriller plný nejrůznějších zvratů a nečekaných odhalení. Těžko odhadovat dopředu další vývoj, společně s neokoukanými tvářemi a solidním scénářem jsou to nejvýraznější pozitiva. Jediné, co mi moc nesedělo, byl podivně vykonstruovaný vztah pěti kamarádů, kteří měli alespoň na první pohled pramálo společného na to, aby využívali společný loft na zálety. ()
Galerie (27)
Zajímavosti (4)
- V jedné ze scén je možné všimnout si tuby s červenými a bílými léky. Tyto barvy jsou poznávacím znakem týmu FC Antwerp, jehož je režisér fanouškem. (Othello)
- Film se stal ve své době nejnavštěvovanějším snímkem v belgické historii. Navštívilo ho tehdy 1 186 000 diváků, čož bylo o přibližně sto tisíc více než návštěvníků snímku Koko Flanel (1990), který rekord stanovil. (Othello)
Reklama