Režie:
Dušan KleinScénář:
Jan MíkaKamera:
Josef ŠpeldaHudba:
Ondřej Gregor BrzobohatýHrají:
Naďa Konvalinková, Iva Janžurová, Jana Štěpánková, Veronika Žilková, Jan Hrušínský, Luba Skořepová, Petra Tenorová, Simona Stašová, Eva Holubová, Jana Šulcová, Jitka Čvančarová, Václav Postránecký (více)VOD (1)
Epizody(13)
-
Prázdný byt (E01)
-
Sladké neštěstí (E02)
-
Dopis (E03)
-
Třináctá komnata (E04)
-
Zpátky do jednadvacátého století (E05)
-
Šťastné a veselé (E06)
-
Vdovičkář (E07)
-
Rakvička (E08)
-
Balvan (E09)
-
Paní Vanilková (E10)
-
Dort (E11)
-
Specialita podniku (E12)
-
Firemní foto (E13)
Obsahy(2)
Radka Sladká je majitelkou malé cukrárny u hřbitova v Praze. Má čtyři děti: dospívající zamilovanou dceru Ivanku, dva malé rošťáky fotbalisty, malou holčičku a k tomu navrch manžela Františka, kterého zajímá jenom středověk. Je na všechno sama, a tak něco občas zanedbává. Momentálně to vypadá, že bude muset svou cukrárnu pronajmout, aby se mohla naplno věnovat rodině. Jednoho dne přijde na dort roztomilá trojice důchodkyň: Bláža, Dana a Olga. Když si zákaznice oprávněně stěžují na kvalitu obsluhy i zákusků, netuší ještě nikdo z nich, jak se změní osudy všech čtyř žen po tomto náhodném setkání. Blážina rodina totiž právě odjela na dlouhodobý pobyt v USA a babička, zvyklá starat se o všechno a o všechny, najednou neví, co si počít. Neumí žít se samotou. Svým životním optimismem, energií a elánem strhne Bláža k aktivitě nejen své kamarádky Danu a Olgu, ale rázně vstoupí i do fungování cukrárny a rodiny zoufalé Radky. I v těch nejdramatičtějších situacích vítězí nadhled tří zkušených babiček, které si za všech okolností vědí rady. (Česká televize)
(více)Recenze (82)
Když se poprvé ve Čtyřlístku objevila teta Bobina z Ameriky v příběhu Zaostřeno na šelmy, psal se rok 1976. Po té se objevovala až do roku 1990 a společně s otevřením hranic ztratila její postava základní smysl. Dál nebylo o čem psát a veškerá exotika vzala za své. Případné návraty by působily jen jako odér interview s Waldou Matuškou... A stejný problém má i základní dějová linka Cukrárny. Společně se solitérní postavou pozorovatelky Plecité se sice jakoby nalézáme v současnosti předchozí trilogie Jana Míky Náměstíčko - Náves - Příkopy, nikoli jakoby náhodou potkáváme také Šípkovou Růženku v očekávání Života na zámku, ale stále netušíme, kam směřuje tento nový tvar? Vizuál zůstal hluboko v minulosti, herečtí představitelé zamrzli také kdesi v normalizaci, ale co je neuvěřitelnější, i přes to všechno Janžurová a Remundová dokázaly tyto balvany v prvním díle překročit a ponechat všechny ty Vlachy a Medvecké daleko za sebou. Bohužel díl druhý přivedl na scénu namísto očekávané příjemné praxe z cukrářského prostředí jen faleš a množinu amatérských scén rozvrstvených mezi seladona Přeučila a učitelu Holubovou, která doslova a do písmene vypadla z Občanského průkazu. Stydět se musím i za výkon Konvalinkové, samozřejmě Dolanského, nezáživná byla bohužel i Pazderková. Malé světélko naděje zůstává jen u Jana Hrušínského. Takže naivně doufám, že se během pár dílů stane zázrak a bude to minimálně o řád lepší než-li primácké Cesty domů, ale to by se musel Klein rozpomenout na minimální zákonitosti práce s herci a mizanscénou. ()
opravuji své původní hodnocení odpadu a dávám jednu hvězdičku za Petru Tenorovou zejména coby modelku v ateliéru. Tato scéna mi prostě unikla, tehdy jsem na to lineárně nekoukal, aby taky a jen rychlopopsuvem projížděl a tohle mi bohužel uniklo. Díky Jirkazzi JInak je to ovšem příšerná sračka mísící herečky jako je paní Janžurová a Štěpánková s neherečkou typu V. Žilkové (vzpomněl jsem si na jinou Míkovinu, Ten svetr si nesvlíkej, ale tam paní Janžurová s mladou Zuzanou Bydžovskou společně ladí jak symfonický orchestr), je tam řada slušných herců, ale casting hlavní manželské dvojice, tedy Jana Hrušínského a zmínění VŽ spolehlivě likviduje jakékoli další možnosti rozvoje, vůbec k sobě nějak nepasují. Míkovina jako scénář je hrozná, zápletky jsou z Listu paní a dívek a režie pana Kleina je prostě nanic, jen rutinní přepis. Básníkům se věnuje, ale seriály mu nějak nesedí. No a ústřední melodie a text je taky vydařený kousek, asi jako cukrovinka z velkovýrobny, mléko sušená syrovátka, tuk z nafty, umělé sladidlo, aromata a barviva rovněž made in Saudská arábie, pravděpodobně chybí jen strojově oddělené drůbeží maso. Brrrrrr. ()
Prvních pár dílů jsem sledoval kvůli Ivě Janžurové, jejíž komediální talent jí příběh neumožní uplatnit ani na 10%. Je to škoda, protože ji ve filmu již mnoho nevídáme, přitom je to jedna z našich nejlepších komiček. Do konce asi nedokoukám, ztratil jsem zájem, protože nic světoborného ani oslnivého seriál nenabízí. ()
O tuhle upocenou pseudonormalizační vopičárnu jsem omylem zavadil hned třikrát. Proto si dovoluji tvrdit, že jsem viděl opravdu d-o-s-t na to, abych se celý slavný Cukrárně vyhejbal hodně širokým obloukem. Kdybych měl tenhle seriál přirovnat k nějaké té pokroutce, byla by to nejspíš zmrzlina. Tedy "zmrzlina"... Spíš rozbředlá, hnusná vodová kejda bez chuti, co se vám při konzumaci rozteče po kornoutě, umatlá prsty a zakydá předloktí. Zpočátku jsem se s tím trochu pral, nevěděl odkud to celé nakousnout a nakonec rezignovaně konstatuju, že tenhle produkt byl stvořen pro nejbližší odpaďák. Nebudu se tu rochnit v povrchním, plytkém a zcela nevtipném scénáři. Ani nebudu ventilovat pocit, že Dušan "Velká Fajfka" už je taky tragicky za zenitem, neboť autorsky zkysnul někdy v devadesátých letech. Scénářů o ničem a úděsných režisérů mají české seriály dvanáct do tuctu. Co ale Cukrárnu definitivně potápí, jsou imho herci. Titul zasloužilá rachomejtle televizní zábavy již tradičně náleží neherečce Žilkové, které v jejím neumětelství zdatně sekunduje milostpán Hrušínskej. A to prosím pěkně v účesu, za který by se nemusela styděť ani ta nejmentolovější mentoska, a s panděrem třikrát větším než Steven Seagal, si mladej Hrůša furtevá hraje na sexy svůdníka. Následuje celá plejáda seriálových otlemených ksichtů a těch pár dobrých herců na chvostu hereckého pole (Honza Dolanský například) nedostalo prostor cokoli předvést. Jedinou chvíli prchavého štěstí jsem zažil při pohledu na Čvančarovic žábu a její dvě mohutná obluzovadla poskakující ve spodním prádle. Jenže jedny rozhoupaný špumprnágle ...to je na třináctidílnej seriál zatraceně málo. ()
Je škoda, že zrovna ty už absolutně zapomenuté produkty ČT byly takhle nemile odsouzeny, protože já si Cukrárnu nebo i třeba obdobně nenáviděné Poste Restante jako menší neskonale užíval a modlil jsem se i v pokračování. Jen se bojím, jakého bych byl názoru, kdybych si seriály připomněl s oním obrovským časovým odstupem. ()
Galerie (103)
Zajímavosti (10)
- Byt, ve kterém bydlí maminka (Iva Janžurová), se nachází na adrese U Havlíčkových sadů 422/1 v Praze na Vinohradech. (sator)
- V seriálu je odkaz na dřívější filmy režiséra Dušana Kleina. Konkrétně jsou to tři filmy ze série o básnících - Jak básníci neztrácejí naději, Jak básníci přicházejí o iluze a Jak básníkům chutná život.Plakáty s těmito filmy jsou vidět při záběru jedné ze stěn u Ivy (Petra Tenorová) v pokoji. (savra)
- Cukrárna se nachází na adrese Na Klaudiánce 925/22, Praha 4 - Podolí. (sator)
Reklama