Režie:
Luca GuadagninoScénář:
David KajganichKamera:
Sayombhu MukdeepromHudba:
Thom YorkeHrají:
Dakota Johnson, Tilda Swinton, Chloë Grace Moretz, Jessica Harper, Mia Goth, Sylvie Testud, Angela Winkler, Małgorzata Bela, Renée Soutendijk, Ingrid Caven (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Film je remake stejnojmenného příběhu Daria Argenta z roku 1977. Mladá Američanka (Dakota Johnson) přilétá do Evropy, kde se přihlásila na lekce tance. Posléze však zjišťuje, že škola je jen zástěrkou pro působení temných sil. (Terva)
Recenze (217)
2 a pol hodinový tanec sv. Víta v podaní najškaredších "herečiek" planéty! ()
Asi to chce silný žaludek a především mysl, aby si tuhle fantasmagorickou psychárnu mohl človek naplno užít. Já to zkusil jen tak z hecu, mohu si pochválit trefnou roli pro Dakotu Johnson a také několik upozornění na Baader Meinhof Komplex, jehož zfilmovaný příběh mám už dlouhodobě v merku. Nadobro se zříkám italských hororů a snad už nikdy nenarazím na ohavnost obdobného ražení. ()
Nová suspiria není lepší než původní dílo, ale je prostě jiné... psychologie filmu fakt ale stojí ta to. Mě chybělo více vražd a Gore! Hold argento to není a je to poznat. ()
Čekal jsem nudný (a hlavně zbytečný) remake a ono ejhle. Pan režisér Luca Guadagnino se naštěstí nepustil cestou snahy o ještě křupavějšího a krémovějšího (resp. barevnějšího) Argenta ale dal dohromady solidní artovku, plnou scénáře a solidní atmosféry rozpolceného Berlína. Klobouk dolů! (A palec nahoru za snad první filmový shout-out (nepočítaje Homolkovi) pro suvérenně nejvíc top město v ČR - Teplice.) ()
Zaujímavý režijný počin Luca Guadagninoho je takzvaným remaikom jednej hororovej klasiky. Pôvodný film som videl nedávno a príšerne ma nudil a to "staré" horory mám rád. Nová vezia by sa ale podla mňa nemala nazývať remaikom, pretože má iba spoločné postavy a základnú premisu. V skutočnosti je to reimaginácia pôvodnej látky s velkou prímesou témat (holokaust, rozdelenie Berlína, úloha žien v spoločnosti v 70. rokoch, dospievanie etc.). Malo to skvelú znepokojivú atmosféru a tolko témat, že som nevedel čo vnímať skôr. Mytológia sa mi páčila - bola trošku šmrncnutá Lovecraftom. A záver bol velmi dôstojným vyvrcholením, ale neviem vlastne či sa mi to páčilo, alebo že či tam vidím len určité kvality, ktoré schvalujem. 7/10 ()
Audiovizuálne lahodné, no myšlienkovo a motívmi rozbité ako to len ide. Tvorcovia chceli zakomponovať príliš veľa, čo sa im nepodarilo a tak tu máme hneď niekoľko nedotiahnutých motívov a nasledovne nepodmienených, nepochopiteľných výsledkov, riešení, zvratov. A postáv ? Tých je na môj vkus naozaj príliš, príliš veľa. Cením, že nová Suspiria nechcela byť remakom, že chcela byť odlišná a chcela prekvapiť. Potenciál tam teda bol, ale ako hovorím, nevyužitý. Nedá mi však nespomenúť fantastickú scénu woodoo tanca (nepríjemné, mrazivé, perfektné choreograficky i strihovo) a záverečné party orgie. Mrzí ma že musím hodnotiť priemerne. ()
Niečo démonické je v prapodstate tohto filmu. Ale vážne, takýto podvedený spolok čarodejníc ako je v Suspirii som ešte nevidela! A teda nedala by som za nich ruku do ohňa ani náhodou. A vobec atmosféricky a aj obsahovo hodnotím ako najlepší film o čarodejníctve (ak sa to dá nazvať najlepší,lebo pozitívne to veru nebolo). Keď to zhrniem tak údernejšia je prvá polovica filmu, potom už tempo pozvoľne klesá až na záver, ktorý je na moj vkus moc tmavý a pôsobí zmätočne. Z najzaujímavejších scén by som vybrala prenášanie snov, a bolo fajn sledovať ako človeka dokáže zničiť tanec 😁😁. “Veríte na čarodejnice, pán doktor?” “Nie, ale verím že ľudia sa dokážu zhromaždiť, aby vykonali trestný čin a nazývajú ho mágiou.Tomuto verím.” ()
Režisérsko - scenáristická dvojica mala jednoznačne silnú víziu založenú na Argentových legendárnych nápadoch... - voči jeho farebnej opulentnosti sa vymedzili šeidvosťou zobrazenia východného Berlína 70. rokov a ohlušujúcu aj očarujúco omamnú hudbu originálu nahradili prevažne tichom, čo je o to prekvapivejšie, že na rozdiel od původného filmu sa tu aj skutočne tancuje a nie málo... Napriek týmto až antagonálnym rozdielom je nová SUSPIRIA napokon v súdobom žánrovom prúde rovnako osobitá a absolútne ojedinelá ako Argentov slávny kus - a zrejme nielen vo svojej dobe. Či už ako pomalý, odvážny a nevyspytateľný artový horor, dôsledný a výrazný satanistický príspevok, či mysteriózna psychologická dráma alebo formálne vyhranená filozofujúca metafora o svete, bolesti a zle - stále je ten film svoj a vedúci si diváka vlastnými cestičkami... Celý čas som rozmýšľal, či má to presné časové zasadenie príbehu a konkrétne vpády oficiálnej histórie (snahy o oslobodenie vedúcich teroristov RAF) do deja nejaký hlbší zmysel, alebo len pre efekt odkazuje na rok vzniku pôvodnej SUSPIRIE. Keď sa ale záber rozšíril aj na tiene druhej svetovej vojny, dosahujúce až do dneška, začalo mi byť jasné, že scenár sa snaží povedať ešte aj niečo iné, transcendentálnejšie alebo sofistikovanejšie, ako bude drvivá vačšina publika (vrátane mňa) schopná rozšifrovať. ()
(4/10). Nebavilo mě to a ještě jsem si z toho odnesl trauma, protože jsem se na tento film díval pozdě večer. O co hůř.. Film se hrozně špatně popisuje a moc nevím jak napsat tento komentář.. No.. Bylo to mega divné.. Jenom to zasazení do Německa a střídání jednotlivých jazyků mi přišlo dost divné.. A ten konec byl traumatizující a zmatený.. Docela mě štve moje vlastnost, že nevypnu film na který se začnu dívat, protože tenhle by šel.. ()
dlouhy je to jak hajzl..asi jsem to 6x prospal a nikdy to asi nedokoukam tvle i kdyz je tam moje milovana chloe...furt u toho chrapu ten zkurvenej balet me uspava ()
Nemůžu říct, že by Suspirii chyběl styl, ale osloví nejpíš jen úzkou špičku diváků. Několik scén bylo víc nechutných, jak strašidelných a jediná postava, která měla co hrát byla Dakota. A ten konec, tvl, dpč, co to bylo? ()
Mnou očakávaný remake hororu Suspiria, o ktorý sa postaral talentovaný Luca Guadagnino, sa do slovenských kín napokon nedostal, čo je ohromná škoda. Jeho verzia totiž patrí k najzaujímavejším hororom posledného obdobia. Dakota Johnson je fantastická, Tilda Swinton si kradne film pre seba a Mia Goth opäť potvrdzuje svoj talent. Tvorcovia pridali pôvodnej jednoduchej historke na hĺbke a v ich filme tak zaznejú mnohé pozoruhodné myšlienky o zneužití moci, ženskosti, materstve a národnej vine či výčitkách svedomia. Zasadenie do rozdeleného Berlína uprostred turbulentného roka 1977 tiež iste nie je náhodné. Suspiria je skrátka film, o ktorom sa dá veľmi dlho diskutovať. Postaví sa film s odstupom času medzi najlepšie diela Kubricka či Lyncha? Neviem, ale nečudoval by som sa. ()
Čo to kurva...? Ľudia, neberte drogy. ODPAD! ()
(94/2022) / Priznávam, vôbec sa neorientujem v žánri Giallo, len tuším, že to je niečo talianske a bizarné. Remake zjavne jedného z pilierov žánru mi padol náhodou do oka na HBO Max. Musím skonštatovať, vôbec toho neľutujem, bol to zaujímavý, filmovo obohacujúci zážitok. Bez výhrad to ale nebude. Tak začnem negatívami. Dĺžka filmu. Chápem dôvod, ale hlavne v strede filmu som trochu stratil spojenie s vývojom. A vôbec, sledovať tento film je relatívne náročné, predsa len, je to nadpriemerne originálne a iné dielo na aký sme zvyknutí. Nejde divákovi veru vôbec naproti. Na druhej strane stojí fakt uhrančivá, tajomná atmosféra ktorá väčšinou slušne živí zvedavosť. Originál som ešte nevidel, chystám sa na to. Predpokladám, že čo budú mať oba filmy spoločné je vizuálne stvárnenie. Úžasné scény fakt, až Kubrickovsky dokonalé miestami. Radosť sa na novú Suspiriu pozerať. Este musím spomenúť aj Dakotu Johnson, ktorú som tuším ešte nikde nevidel. Skvelý výber a parádny výkon. Som rád, že film hodnotím až s pár dňovým odstupom, hneď po pozretí by som šiel asi na 3*, ale tak nejako ten zážitok vo mne dozrel a myslím, že je to fakt nadpriemerný film, ktorý má čo ponúknuť. (8/10) ()
Hovadina ještě mnohem horší než původní film, ten byl aspoň výtvarně zajímavej. Ztratit s tímhle čas, to je horor. ()
Niekedy je v jednoduchosti krása, možno preto je Argentova 40 rokov stará báchorka o čarodejniciach, s farebnou štylistikou a synthovým soundtrackom od Goblinov, tak nadčasová. Ťažko tu však hľadať čokoľvek z originálu. Kajganich a Guadagnino zobrali základnú kostru a nalepili na ňu komplexnejšie aspekty rozprávania. Postavám dali hĺbku tak, aby z pôvodne jednodimenzionálneho sabatu spravili chtivé intrigárske mrchy, ktoré v šialenom finále dostanú zaslúženú odmenu, zo Susie spravili krehkú bábiku, ktorej prerod dáva zmysel a jej vzťah s Madame Blanc je skvelým obohatením. Okrem rudej tu ťažko hľadať inú farbu, rozdelený Berlín je temný a hnusný a Dakota sa ocitá v naozajstných päťdesiatich odtieňoch šedej. Réžia a kompozícia je však oku lahodiaca a zároveň pôsobí ako zo starej školy, divoká strihová skladba, švenky po miestnostiach a splitcreeny na rôzne plány pôsobia ako pravá oldschoolová itália. K tomu hudba od Thoma a trojitá Tilda, ktorej by som dal zfleku oscara, čo viac si priať. V mnohých ohľadoch je to najlepší remake za hrozne dlhú dobu, posúva rôzne aspekty originálu na iný level a zároveň dokáže fungovať vlastným životom a využiť Argentovu mytológiu k forme, ktorá pôsobí ako čistokrvná nočná mora. Škoda, že to mnoho ľudí odsúdi ako zbytočný remake a že si to v tuzemsku pre svoju odvážnosť a inakosť ani neškrtne, ambicióznejší a vrstevnatejší horor v tejto dobe človek len ťažko nájde. Zároveň však nedokážem euforicky nasoliť plný počet hviezd, miestami som mal pocit, že by to k dokonalosti potrebovalo ešte jeden akt, ďalšiu pól hodinu s postavami a aspoň jednu údernú a brutálnu scénu. Guadagnino však po prenádhernej letnej romantike týmto depresívnym kúskom prekvapuje. ()
Slušná haluz. I nová verze (původní neznám) zjevně přejímá stylové postupy klasických italských hororů (moc jsem jich ale neviděl), tudíž pozvolné utahování t(aj)emna a nekalých záměrů v berlínské taneční škole vedené klanem čarodějnic má něco do sebe a herecké výkony, především standardně nezklamávající Tildy Swinton, (v)táhnou. Jenomže 2,5 hodiny je na takovýto "artový brak", postupně eskalující míru podivnosti až do krvavého, psycho makabrózního finále (ve kterém jsem se navíc úplně neorientoval), opravdu příliš. ()
Hodně zajímavé a po filmařské stránce vymazlená podívaná. Před pár dny jsem viděl originál, který mi velmi sedl a o to více jsem byl zvědavý na nové uchopení, jenž si jde vlastní cestou. Režisér Luca Guadagnino mi už několikrát ukázal, že je neskutečně talentovaný režisér a umí skvěle točit. Jeho filmy jsou po audiovizuální stránce vymazlené a Guadagnino velmi lehce zvládá pracovat s postavami, vytvářet znepokojivou atmosféru nebo budovat napětí. A toho jsem se vrchovaté míře dočkal i zde a ne jen toho. Chápu, že Guadagnino nechtěl točit obyčejný remake jedna ku jedné - což by byla prohra hned na začátku. Chápu, že chtěl vytvořit poctu původnímu filmu, rozšířit ho, a dát tam něco nového, nějakou novou myšlenku, pointu, kontext, sociální kritiku atd. Opravdu si ho za tento přístup vážím, jelikož tím ukazuje, že osobitý tvůrce s vlastní vizí. A tady je největší problém celého filmu. Je to utahané až hanba. Guadagnino a scénárista David Kajganich do příběhu zasadili to, co se v Berlíne v roce 1977 dělo. Berlínská zeď, šrámy z druhé světové války, teroristické útoky. A díky tomu je tady spoustu scén, které na první pohled působí jako "vata". Zatím co původní film byl místy dost přímočarý, tak zde máme velmi komplexní obraz jisté doby. Příběhu dost dlouho trvá než se rozjede, ale pak přináší fantastické scény, co nedostanete z hlavy - první velký tanec Susie, při kterém dojde na lámání těla. Prakticky každá taneční scéna je fantasticky natočená, a ta práce kamery, hudby a střihu je dokonalá. A pak je tu samozřejmě grandiózní finále, které ne každý rozdýchá. Film sám osobě má tolik úžasných momentů a záběrů, ale pak jsou zde scény, u kterých jsem si říkal, proč tam asi jsou. Dakota Johnson předvádí velmi působivý výkon a hraje velmi fyzicky, a některé scény patří jen jí. Tilda Swinton je skvělá herečka a tady to předvádí každou scénou. Opravdu jsem nepoznal, že Swinton hraje ve filmu více postav - hlavně tu mužskou, doktora Klemperera. Úžasný výkon talentované herečky. Velmi se mi líbil výkon Mii Goth, která je zde skvělá a ukazuje svůj talent. Nová Suspiria není dokonalý film, není to ani divácky vděčný film, ale rozhodně je to zajímavý film, co má svou myšlenku a autorskou vizi. ()
Mezi okouzlením a zhnusením (ano, jsem zoufale neobjektivní...). ()
Takhle se dělá remake! Jediné co si z Argentova originálu scénárista David Kajganich bere je námět s taneční školou a staví na něm zcela nový příběh, z kterého se vám zatočí hlava natolik, že nebudete vědět jestli sledujete film o taneční škole čarodějnic nebo o samotném původu všeho zla na zemi. Do příběhových teorií bych se nerad pouštěl, protože buď bych z toho vyšel jako blbec nebo blázen a věřte, že po skončení filmu jsem se cítil jako obojí. To je ovšem ta krásná věc na nové Suspirii, za vším co se ve filmu objeví můžete hledat skrytý smyl a způsobů jak si celý příběh vyložit je několik a je to jen na vás, s kterou verzí se smíříte. Navrch Guadagnino řádí i vizuálně a vůbec se nenechává Argentovým originálem zahanbit. Jde na to samozřejmě po svém a celkový barevný tón filmu je tentokrát hodně desaturovaný, což je vzhledem k prostředí a období v jakém se film odehrává naprosto pochopitelné. Kameraman Sayombhu Mukdeeprom odvedl neuvěřitelnou práci a spolu s Romou u mě letos Suspiria vede po vizuální stránce na plné čáře. Herecky zase válí bohyně Tilda Swinton, která nejednou překvapí a Dakota Johnson se u mě tímhle filmem naplno vykoupila. Málokdy se stane, aby vznikl remake za účelem vytvořit něco nového, většinou dostáváme to samé v bledě modrém. Luca Guadagnino si naštěstí prosadil svou vizi a jsem rád, že to byl právě on, kdo snímek nakonec natočil. ()
Reklama