Režie:
Josh RadnorScénář:
Josh RadnorKamera:
Seamus TierneyHudba:
JaymayHrají:
Josh Radnor, Kate Mara, Malin Åkerman, Michael Algieri, Dana Barron, Richard Jenkins, Zoe Kazan, Pablo Schreiber, Peter Scanavino, Tony Hale, Jegor Pazenko (více)Obsahy(2)
Bezvadíkyještěprosím je příběh šesti newyorčanů, kteří zápasí s láskou, přátelstvím a vděčností. Jsou příliš staří na to být teenagery, ale nejsou připraveni být dospělými.
Seznamte se Samem (Josh Radnor), je mu něco přes dvacet, žije v New Yorku, živí se jako spisovatel a nějak nemá pod kontrolou ani svou kariéru, ani milostné vztahy. Poté, co do jeho života náhodou vstoupí opuštěné dítě, jenž jeho kariéru zcela rozhodí, potkává závazků se děsící Sam, krásnou barmanku a zpěvačku Mississippi (Kate Mara). Sam se do ní zamiluje tak, že navrhuje vztah nejen na jednu, ale hned na tři noci ... dokud se neprobudí a neuvědomí si, co to vlastně dělá. Ovšem neumí si představit, jak bude ve svém bytě žít s dítětem, které přijal, a s dívkou. Začíná se však na svůj strach ze závazků dívat trochu jinak. Musí přijít několik nečekaných událostí a trochu zamyšlení se nad sebou pro Sama (a jeho v lásce podobně nešťastné přátele), aby se zbavili romantického cynismu a pochopili, co to znamená milovat a být milován.
(oficiální text distributora)
Videa (2)
Recenze (188)
Josh Radnor rozhodně není další John Cassavetes... Nejedná se o ani o jeden z těch hodnotnejch uměleckej nezávislejch filmů, kde by se experimentovalo s médiem, porušovali tradiční pravidla a odkazovalo se na významné evropské a asijské režiséry... Tohle je jeden z těch formálně nezajímavých nezávislých filmů, které mají asi nějaké speciální šablony na tvorbu scénáře, protože si dost často jsou podobný jako vejce vejci. Lehká osobní výpověď, tu snaha o společenskou kritiku, vedle "netypická" lovestory "s originálními a opravdovými" charaktery, tu existencionální trápení mladé generace, tady zase manifest nezávislého umělce v New Yorku... Radnor není úplně nepodobný své postavě z HIMYM - tady je charakter možná lehce propracovanější a méně pozérský (koneckonců nejedná se o sitcom). Nicméně navzdory všem výtkám se jedná asi o jednu z těch lepších věcí, koukatelnějších věcí i příjemnějších věcí, které v rámci žánrů pozérských indiefilmů můžeme vidět... Nakonec ta největší výtka je ta strašná okoukanost... Nicméně Radnor asi není úplně hloupý herec a já jsem zvědavý s čím příjde příště :) ()
Nebydlím v Novém Jorku, neživím se spisovatelstvím, nemám doma schovaného malého černouška a postel se mnou nesdílí třinoční servírka. Přesto mne tento podivně nazvaný snímek úplně neminul. On sice nikam nespěchá, ale zato nabízí celkem pozitivní vyznění a to v mediálně šířené negativitě dnešního světa rozhodně není k zahození. Prostě to jen dopadlo přesně tak, jak muselo, když průměrný herec, napsal průměrný scénář a pak se proměnl v průměrného režiséra, který sám sebe obsadil do hlavní role. ()
I realized the problem. You write short stories... and I think you like living short stories, but I'm kinda ready for the novel. Hodně příjemná a pohodová podívaná, které bych klidně věnovala i pět hvězdiček, JENŽE.. Radnor vecpal do jednoho filmu až příliš nápadů, žádný z příběhů se mu tedy nepovedlo dotáhnout úplně do konce, nebo vůbec nějak rozvinout. Dějová linka protivné dvojice hádající se o přestěhování do Kalifornie působí až neuvěřitelně rušivě a zbytečně a hází na celý film špatné světlo. Škoda, že kvůli tomu nedostal víc prostoru Rasheen, kterého Sam (Radnor) našel v metru. Ta zápletka dopadla trestuhodně nevyužitě. Zato Annie a Sam Druhý byli úžasní, je prostě vidět, že lidé hledají lásku tak zaslepeně a složitě až si neuvědomují, že tu pravou mají třeba přímo před nosem. Co ale ještě musím zkritizovat, je konec, navíc završený příšernou písničkou. Randor toho v tomhle filmu prostě podělal hodně. Ale když si vzpomenu, jak poťouchle jsem se celou dobu usmívala, dám místo tří hvězdy čtyři. A pevně doufám, že až přijedu do New Yorku, narazím taky na nějakého moudrého taxikáře, který mi řekne něco v tom smyslu, že mám za každým "děkuju" říkat "ještě prosím"-protože vesmír to obohatí...:) PS:Taky si každých pět let říkáte,jací jste před pěti lety byli trapní? ()
65% Bloudění životem, bloumání New Yorkem, překračování bludného kořenu. Josh Radnor se potácí do všech směrů kind of, přesně jako jeho hrdina, který nikdy nic nedotáhne do konce a jeho život působí jako série milých, ale nenavazujících povídek. Kind of cute. Kind of smart. Kind of sad. Kind of civil. Kind of familiar. Kind of independent. Kind of superficial. A protože se mu v hlavě potuluje příliš mnoho námětů, příliš mnoho charakterů a příliš mnoho variant, smíchal je do jediného propletence. Jako většina mladých začínajících autorů má problém, co si vybrat a za čím má cenu jít do hloubky, ne si jen tak nezávazně pohrávat s lidskou puzzle. Mám pro tebe pochopení, Joshi, přesně tohle mě trápí taky. ()
HappyThankYouMorePlease - komedie plná dojmů, která si hraje s myšlenkovou soustavou jako už dlouho žádná. Neoslňuje vizuálními nápady. Ani ten příběh není kdo ví jak originální. Ale stačí zavřít oči a zaposlouchat se. Už se vidíte? PS: Woody Allenovi musí zvonit v uších pokaždé, když se na tenhle film někdo dívá. ()
Galerie (27)
Zajímavosti (3)
- Annie (Malin Åkerman) lze při několika záběrech vidět vlasy čouhajíc zpod šátku a to i přesto, že postava trpí autoimunitním onemocněním. (Hellierer)
- Josh Radnor napsal scénář tohoto filmu v období natáčení první a druhé série situační komedie CBS, Jak jsem poznal vaši matku (od r. 2005). (Beastmaster4)
- Josh Radnor v tomto filmu debutoval jako režisér. Zároveň napsal i scénář. (Pumiiix)
Reklama