Režie:
Pavel HášaKamera:
Eduard LandischHudba:
Štěpán KoníčekHrají:
Petr Kostka, Slávka Hozová, Daniela Kolářová, Václav Postránecký, Vladimír Dlouhý, Jiří Zahajský, Jaroslava Tvrzníková, Jarmila Krulišová, Libuše Švormová, Svatopluk Beneš, Jarmila Smejkalová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Blíží se vánoční svátky a s nimi přichází i chvíle překvapivých příhod a nenadálých setkání. Třeba takových, jaké zažili dva nerozluční přátelé a staří mládenci v televizní komedii režiséra P. Háši. Karel (P. Kostka) a Saša (V. Postránecký) dostali nové byty na sídlišti. Saša se těší, že si konečně budou užívat život a také skutečně nutí Karla chodit do zábavních podniků. Jenže vše změní náhoda, protože při stěhování Karel zjistí, že o poschodí výš bydlí jeho první láska Eva (M. Špánková-Hozová), kterou kdysi ztratil vinou své nerozhodnosti. Setkání na Štědrý večer se ukáže být osudovým… (Česká televize)
(více)Recenze (38)
Pokud chcete vidět normalizační vánoční drama u prostředí panelového sídliště tak prosím... Komedií bych to rozhodně nenazval. Sice v tom hraje Kostka s Postráneckým a další škálou dnes ceněných herců, ale to je asi to jediné co celé to dílko drží nad vodou. Z toho panelákového holobytu a zeleného lina hlavního domovního schodiště na mne dýchla dávná pachuť Jižního města...Dívat se hoďku a půl, jak Kostka během vánoc přemítá zda si vezme Kovářovou nebo Honzovou... to je celkem hodně minut... Jinak i mne udivil ten podnik s telefony... Dávám jen dvě kolečka salámu. * * ()
Keby len panelákovina, ale dokonca minimalistická panelákovna. Kostka žije v holobyte s jedným gaučom. Pomedzi načúvaniu susedov cez kuchynskú odsávačku pár a snahy trochu zariadiť holobyt sa čosi deje. V Kostkovom živote figuruje bývalá manželka, súčasná frajerka a ideál z mladosti - prvá láska po rokoch. Kostka pri rozhodovaní sa, že čo a ako ďalej vo vzťahu výdatne paří, Popri tom sa ukáže aj náznak fungovania prostitúcie v zlatých rokoch osemdesiatych (barmani dohadzovači). Rozhodne nie márne dielo, pretože takéto socialistické bizáry celkom dobre ukazovali dobu, nie cez politiku, ale ešte presnejšie cez sociokultúrnu stránku (byty, bary, tance). No a ďalej to, ako si v tej kostýmovo a architektonicky potreštenej dobe ľudia riešili svoje celkom normálne túžby a vzťahy. Samozrejme je to také trochu lacné televízne (ale zase ako minimal ujde), horšie, že sa to ťahá ako stará pančucha a deklamácie dialógov sú poslabšie, takže 60%. ()
Mohla bys mi půjčit pánev?, zeptá se Petr Kostka své bývalé lásky (Slávka Hozová) krátce poté, co ji znovu objevil v jakémsi šedivém socialistickém paneláku, kam se právě nastěhoval. Typická dobová slátanina, jejíž umakartový lesk ovšem za těch bezmála čtyřicet dekád povážlivě pobledl. Scénář je nepoužitelný, herci otřesní a fakt, že prim tady hraje cosi jako digestoř je fakt neskutečnej bizár. ()
Z naprostého televizního dna povznáší tento výtvor jen odzbrojující bezbrannost Slávky Hozové. A to ovšem jen nezáměrně. Její postava je stejně tak nevěrohodná jako ta Kostkova, která provází diváka celým tím „děním“. Ta Kostkova – není to ani hrdina ani antihrdina, právě jen „postava“ – se vymyká vší normalitě i abnormalitě. Jedná zcela mimo život – téměř až mimozemsky. Gesta a slova volí zcela nahodile, právě jako náhodně jedná. Zato sociální prostředí jsou odpozorována neomylně a právě tak neodchylně i prezentována v normalizační interpretaci: velkoměstský lokál (cosi mezi barem a bordelem) je ještě stravitelný (jakkoliv se mi nechce věřit, že nějaký zdejší podnik byl zkraje osmdesátých let vybaven telefony u stolků), zato „maloburžoazní“ rodina kulturně žijících starých manželů se „starou pannou“, která zůstane v třídně rozdělené společnosti „na ocet“, je zkarikována opravdu ohavně. Vrcholem je ovšem socialistický panelák s odposlouchávacími odsavači par – myslím, že nejednomu divákovi na Jižním městě i jinde tehdy u večeře zaskočilo. ()
Zajímavá inscenace, kterou jsem ještě donedávna neznal, náhodou jsem na ni natrefil na Youtube. Hlavní hrdina je vyloženě v ženském obležení - delší dobu udržuje již nefungující vztah s fanatickou obdivovatelkou vážné hudby, která ho nutí chodit na koncerty, exmanželka na něm loudí alimenty závratné sumy na téměř dospělého syna, kamarád mu do bytu tahá povolné ženštiny a k dovršení všeho se zrovna přistěhoval do domu, kde shodou okolností bydlí jeho první a vlastně jediná celoživotní láska, které se kdysi neuváženě vzdal. Po celou dobu filmu se pak Kostka rozhoduje, zda ukončí nikam nevedoucí vztah s Kolářovou a pokusí se s Hozovou navázat tam, kde před dvaceti lety skončil, načež i ona se rozmýšlí, zda s ním podruhé vstoupí do téže řeky. A to celé ještě autoři zasadili do období Vánoc. Dostat tohle do rukou Argentinci nebo Mexikáni, po menší úpravě na jejich poměry z toho rázem mají námět na nekoukatelnou telenovelu o minimálně 150 dílech. Ovšem takhle skromně po česku, v papundeklových kulisách, s dobrými herci a v normalizačním hávu je tento český "sestřihový předchůdce telenovel" docela příjemný odpočinkový film s vánočním nádechem a šťastným koncem. Alespoň mně se to celkem líbilo, proto dávám vyšší průměr 60%. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (3)
- V televizi běží koncert francouzského šansoniéra Gilberta Bécauda. (Snorlax)
- Scény v bytech se natáčely ve studiu, v oknech jsou jasně vidět kulisy sídliště. (M.B)
- Poslední film herečky Jaroslavy Tvrzníkové před emigrací. (M.B)
Reklama