Režie:
Martin Hollý ml.Scénář:
Jiří HubačKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Jiřina Jirásková, Karel Heřmánek, Josef Vinklář, Taťjana Medvecká, Ivan Vyskočil, Valérie Zawadská, Leoš Suchařípa, Jana Krausová, Jiří Schmitzer (více)Obsahy(1)
Paní hraběnka slaví šedesátku v okamžiku, kdy má opustit svůj zámek. Nová dělnická vláda totiž chce šlechtu bez milosti zlikvidovat. Ale protože si Elizabeth Anna Marie, hraběnka z Lansdorfu a ze Scheinbergu a později domácí dělnice Lansdorfová, uvědomuje, že "člověk musí dodržovat své zvyky a sliby, i když jsou směšné a zbytečné", chce uskutečnit pošetilý plán oslavit sedmdesátiny na rodinném sídle navzdory režimu i protivníkům ve městě... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (130)
Bez mučení přiznávám, že šlechta mé sympatie nemá. Na druhou stranu vnímám Zámek spíše jako střet dvou světů - starého dobrého a nového, jakého že vlastně? ,,Ten režisér měl pravdu, pane předsedo, lidské role vám opravdu nejdou..." Nevyhovující systém byl nahrazen ještě děsivějším. Hraběnka tak s noblesou odolává zhovadilé době, která kořeny prorostla do současnosti. Duo Jirásková-Heřmánek táhnou celý film s gracií, Vinklář v roli předsedy je natolik přesvědčivý, jako by ani nehrál. Ostatně jeho vystoupení na 1.máje 1989 o něm cosi napovídá... ()
TV film? Kdybych si to zde právě nepřečetla, vůbec by mě to nenapadlo, ani bych snad onu skutečnost nikomu nevěřila. Krásný, dojemný, komorní příběh jedné neuvěřitelně silné a duchaplné ženy (v podání úžasné Jiřiny Jiráskové), která se dokázala s grácií a hlavou vztyčenou prát s velkou nespravedlností. Snímku nechybělo celkové velmi kvalitní obsazení a scénář, nádherná poetická kamera, a podmanivá hudba. ()
".....ale já si vás nevážím..." nikdy jsem nebyla nadšenou obdivovatelkou herectví Jiřiny Jiráskové, ale tahle role jí byla ušitá na tělo. Hraje zase pořád stejně, ale zde je to zcela na místě. Karel Heřmánek se svým civilním herectvím jí sekunduje více než dobře, jeho postava je ještě zajímavější než postava hraběnky.. Příběh je napsaný hubačovsky skvěle, lidé zde nejsou ani hodní ani zlí, ale jsou pokroucení dobou. Proto zde tak vyčnívá hraběnka, která se zlomit nenechala. Vybavil se mi Jiří Voskovec ve filmu Dvanáct rozhněvaných mužů - " proč se pořád chováte tak slušně? Ze stejného důvodu jako vy ne. Je to dáno výchovou." ()
Přiznám se bez mučení, že herectví Jiřiny Jiráskové mimo divadelní prkna není zrovna mým šálkem čaje, nicméně zde se po Sestřičkách dopustila opravdu velmi dobrého výkonu, a to se týká i téměř všech ostatních, zejména Karla Heřmánka. Na dobu vzniku jde o vysoce nadstandardní zpracování tématu, které většina ostatních režisérů v obdobných případech příliš nezvládala. Souhlasím s Tosimem, tohle si zasloužilo být natočeno jako opravdový biják. 85%. ()
Herecky nadupaný film. Scéna, kdy lokaj/ správce fotbalového stadionu (Karel Heřnmánek) přiběhne upozornit hraběnku, že jede doktor, ukazuje na Heřmánkův "malý velký" herecký potenciál. Silný příběh převedl Jiří Hubač do filmového scénáře věrohodně. Charaktery postav jsou přímo čitelné. Jiřina Jirásková v roli hraběnky odzbrojuje svou lidskostí. Dokonale uzavřený příběh - závěrečné vzpomínání při hře na klavír (výborná práce maskérů a střihačů) a očekávané zkušební bliknutí spínače v zámecké ložnici. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (5)
- V roce 2018, tedy 25 let po natočení filmu, měla na prknech Divadla Palace v Praze premiéru divadelní hra „Hraběnka“ v režii Petra Hrušky, kde hlavní roli hraběnky ztvárnila Eliška Balzerová a roli lokaje Aloise se představil herec David Novotný. (majky19)
- Scenárista Hubač psal roli hraběnky pro Jiřinu Jiráskovou, produkce si ale do poslední chvíle neověřila, zda bude mít herečka na natáčení čas a když ji konečně oslovila, zjistila, že Jirásková má tolik aktivit, že jakékoliv další pozastavila. Snažili se scenáristu přesvědčit, že hlavní roli přeobsadí, ten to ale striktně odmítl a řekl: „Tak ji dejte přečíst scénář.“ Když si jej Jirásková přečetla, zrušila všechna vystoupení, ve kterých byla, i vystoupení ve Vídni a na natáčení okamžitě kývla. (sator)
- Syn scenáristy Jiřího Hubače, Ivan, adaptoval scénář televizního filmu pro divadlo, což je docela rarita, protože ve většině případů je tomu právě naopak. (sator)
Reklama