Režie:
Martin Hollý ml.Scénář:
Jiří HubačKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Jiřina Jirásková, Karel Heřmánek, Josef Vinklář, Taťjana Medvecká, Ivan Vyskočil, Valérie Zawadská, Leoš Suchařípa, Jana Krausová, Jiří Schmitzer (více)Obsahy(1)
Paní hraběnka slaví šedesátku v okamžiku, kdy má opustit svůj zámek. Nová dělnická vláda totiž chce šlechtu bez milosti zlikvidovat. Ale protože si Elizabeth Anna Marie, hraběnka z Lansdorfu a ze Scheinbergu a později domácí dělnice Lansdorfová, uvědomuje, že "člověk musí dodržovat své zvyky a sliby, i když jsou směšné a zbytečné", chce uskutečnit pošetilý plán oslavit sedmdesátiny na rodinném sídle navzdory režimu i protivníkům ve městě... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (130)
Bez mučení přiznávám, že šlechta mé sympatie nemá. Na druhou stranu vnímám Zámek spíše jako střet dvou světů - starého dobrého a nového, jakého že vlastně? ,,Ten režisér měl pravdu, pane předsedo, lidské role vám opravdu nejdou..." Nevyhovující systém byl nahrazen ještě děsivějším. Hraběnka tak s noblesou odolává zhovadilé době, která kořeny prorostla do současnosti. Duo Jirásková-Heřmánek táhnou celý film s gracií, Vinklář v roli předsedy je natolik přesvědčivý, jako by ani nehrál. Ostatně jeho vystoupení na 1.máje 1989 o něm cosi napovídá... ()
Nemám rád šlechtu a jsem toho názoru, že znárodnění jejího majetku bylo z valné části správné. Zároveň je však evidentní, že minulý režim byl po mnoha stránkách zločinný. Ale k věci. Tento film je nejen dobře napsaný a zahraný, ale má (vzhledem k tomu, že se jedná o TV snímek) i překvapivě dobrou režii a poměrně nápaditou kameru. Jsem zkrátka mile překvapen - a to přesto, že si myslím, že Hubač napsal lepší věci (konkrétně Babí léto). ()
S klidným srdcem dávám pět hvězd, protože tento film nemá výraznější nedostatky. Ačkoliv jsem nikdy nemusel Jiřinu Jiráskovou, role hraběnky ji sedla jako ulitá. Zejména chválím úžasný scénář a promyšlené dialogy. U naprosté většiny současných českých filmů jsou dialogy nezajímavé, nudné a ani moc nevnímáte jednotlivá slova. V případě tohoto filmu však postavám visíte na rtech a jste zvědaví na každou další větu. Příjemná podíváná a na televizní film i kvalitní práce s kamerou. Jsou filmy, u kterých si říkáte, že v kině nemají co dělat. A pak jsou takové, kterým by velké plátno slušelo. Tohle je ten druhý případ. 85% ()
Je možno mít řadu výhrad, ale jedno nelze upřít- famózní výkon Karla Heřmánka a samozřejmě Jiráskové. Sledovat ty dva bylo opravdu za odměnu. Jinak je film spíše pro starší generaci, nostalgie. Místy jsem ale přeci jen měl pocit, že na pozadí běží ještě jeden film, hlubší a zásadnější. Ale jen místy...75% ()
Mé oči jen těžko snáší tenhle televizní vizuál. Kdyby to vznikalo jako film do kin, jistě se dočkáme bohatší výpravy a kompletní kamerové magie Vládi Smutného... takhle jsme dostali jen to, co rozpočet umožnil. Ale na „kdyby" se nehraje, vím. Vyrozuměl jsem, že příběh se odehrává v roce cca 1955, a proto musím pokárat špatně okostýmované uniformy VB - zde se opět (jako například v Sedím na konári a je mi dobre) použila uniforma z let 60., které se, aby se neřeklo, na brigadýrku přišpendlila hvězdička. De facto každý novější film v tomto chybuje stejným způsobem a mě jen fascinuje, že původních uniforem VB byl enormní nedostatek už takto těsně po revoluci... anebo je to zkrátka neznalost autora kostýmů? Tak jako tak na mě atmosféra 50. let z tohoto filmu příliš nedýchala, ale dejme to stranou a přisuďme to tedy tomu malému rozpočtu. Koneckonců je to komorní film a je to vlastně jedno, neboť na ostatních frontách jde o film nadprůměrný. Postava hraběnky má šmrnc, postava Heřmánka je podmanivý a sympatický nešťastník. Vzájemná chemie funguje skvěle. Ostatní proplouvači novými pořádky (Josef Vinklář coby předseda, Ivan Vyskočil coby správce zámku) výstižně zobrazují oportunismus doby. Dialogy Jiřího Hubače a režijní timing mého oblíbence Martina Hollého ml. jsou sloužky naprosto precizní a bezchybné. Ztotožňuji se s celkovým zdejším hodnocením 82 %. I have spoken. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (5)
- Exteriéry se natáčely na zámku Liblice, interiéry pak na zámku Libochovice. Natáčelo se ve městech Úštěk a Zlonice. (skudiblik)
- Skladba, kterou paní hraběnka (Jiřina Jirásková) zahraje na klavír na začátku i na konci filmu, je valčík z opery Petra Iljiče Čajkovského, „Evžen Oněgin“. (majky19)
- Syn scenáristy Jiřího Hubače, Ivan, adaptoval scénář televizního filmu pro divadlo, což je docela rarita, protože ve většině případů je tomu právě naopak. (sator)
Reklama