Tak se ptám
Obsahy(1)
Ovdovělá čtyřicetiletá Marie (I. Janžurová) si našla novou lásku a chtěla by se vdát. Jenže její šestnáctiletá dcera Eva (M. Chytilová), jež až chorobně vyžaduje matčinu pozornost, na jejího nového muže Martina Kalába (A. Švehlík) od prvního okamžiku žárlí. Pak ale Eva i Kaláb dostanou žloutenku a matka na doléčení ubytuje muže u sebe doma. Oba jsou najednou uvázáni na lůžko ve společném bytě a mají tak dost času k sobě nalézt cestu. Jsou spolu každý den od sedmi do čtyř a Kaláb má šanci přesvědčit Evu, že její matku má opravdově rád. Podaří se mu to? (Česká televize)
(více)Recenze (26)
16letý sebestředný fracek který si plete lásku s vlastněním. Až po nastěhování partnera maminky, který ji řekne co si o ní myslí jí dojde, co je to láska a co sobectví. Líbila se mi jedna část :" Ty nevíš že šťastnej člověk může mít rád stokrát víc,když miluje o jednoho člověka navíc.Ty si to představuješ jako hokynář, že mámina láska váží kilo a když se rozdělí tak na tebe zbude jen půl kila. Za herecké výkony si zaslouží všichni absolutorium. ()
"Máš to zapotřebí? Vždyť už je ti čtyřicet!" Na ovdovelú matku Janžurovú prehnane citovo naviazaná dospievajúca Chytilová je tak nadšená zo zoznámenia s jej novým vyvoleným Švehlíkom, až z toho dostane žltačku, ktorou pohotovo obratom nakazí potencionálneho otčima (mohli by sme mať nejaké múdre reči o inkubačných dobách, ale nebudeme). Po pobyte na infekčnom oddelení sa následne spoločne doliečujú pod starostlivým dohľadom Janžurovej, ktorá je ale pracujúca a tak denne v čase spomenutom v názve sa ponevierajú po byte pyžamách a županoch, pripaľujú hrnce, hrajú spoločenské hry, vedú filozofické reči a pokúšajú sa, jeden programovo a druhá proti svojej vôli, vytvoriť si nejaký fungujúci vzťah. On sa snaží, ona to sabotuje a útočí pri najmenšej príležitosti. Vynikajúca netypická konverzačka v uzavretom priestore, skvele napísaná a famózne zahratá. Obzvlášť mladá si silne koleduje o výchovný preplesk. Výtečné. "Máš mít naprostej klid na lůžku a mrskáš nohama!" ()
Příběh ze života. Před X lety jsme s bratrem byli postaveni do úplně stejné situace. Také jsme si mysleli, že nám našeho tátu nemůže nikdo nahradit a že naše teritorium je nedotknutelné. Mysleli jsme si, že nám chce někdo naši matku ukrást. Dělali jsme všechno proto, abychom se toho dotyčného zbavili. Takže přesně vím, jak se ta šestnáctiletá holka cítila a zároveň dokážu pochopit, jak se cítila její matka. Ten konec k příběhu přesně sedne. Takže ho ukončit jinak by byla chyba, vyzněl by totiž úplně jinak a to by nemělo ten kýžený efekt. ()
Československý televizní film, v němž se ovdovělá matka dospívající dcery znovu zamilovala. Vzdorovitá, na matku přehnaně vázaná dcera Eva však od prvního okamžiku na sympatického nápadníka Martina Kalába žárlí a snaží se ho svým přezíráním a urážením z jejich domácnosti vypudit. Sobecká a osamělá Eva a skutečně zamilovaný Kaláb onemocní žloutenkou, jsou uvázáni na lůžko ve společném bytě a mají tak dosti času k sobě nalézt cestu. Časový interval v názvu inscenace označuje dobu, kdy je starostlivá a obětavá matka Marie I. Janžurová v práci a inteligentní A. Švehlík má prostor přesvědčit dívku, jež chorobně vyžaduje matčinu pozornost, aby respektovala skutečnost, že se s Marií mají rádi. V mimořádně působivé a mistrně panem Švehlíkem zahrané scéně, v níž pochopí, že Eva je zlá, tvrdohlavá a sobecká osoba, rezignuje na svou snahu se ji zavděčit. Pouze Kalábův rozchod s Marií a její smutek, donutí Evu přemýšlet o svém chování, avšak jak se podle otevřeného a nejasného konce zdá, je už pozdě. V komorním televizním dramatu socialistického panelákového stylu z běžného života od režiséra Adamce se ve výborné formě představili všichni tři hlavní představitelé a celkově se rozhodně se jednalo o velmi zajímavou podívanou s mnoha působivými momenty. ()
Švehlík výborný, příběh a dialogy slušně napsané. Tu holku bych fackoval od rána do večera, nebo od sedmi do čtyř? Akorád jsem předpokládal, že je tý holce tak 13, Chytilová tu na 16 nevypadá. :-D Pořád jsem si říkal, že kdyby sama už měla nějaký vztah, že by matku víc chápala. I tak mohl Švehlík ještě použít víc argument o tom, že matka má právo být šťastná a že i on ji chce dělat šťastnou. ()
Reklama