Režie:
Jobst OetzmannScénář:
Magnus VattrodtKamera:
Volker TittelHudba:
Fabian RömerHrají:
Götz George, Burghart Klaußner, Bernadette Heerwagen, Barbara Auer, Henriette Confurius, Godehard Giese, Irene Kugler, Dagmar Leesch, Hartmut Volle (více)Obsahy(1)
Jak dobře známe ty, které milujeme? Naše partnery, naše děti? Právě před takové otázky je postaven Hermann, luteránský pastor, jehož poklidný život se jediným úderem osudu zbortil jako domeček z karet. Jeho milovaná žena Lena zemřela při nehodě autobusu, kterým cestovala za svým milencem. Mužem, se kterým již deset let tajně trávila každý listopad, zatímco manžel žil v domnění, že navštěvuje kamarádku v Itálii. V zoufalé snaze pochopit, se Hermann vydává na ostrov Sylt, kde se pod smyšleným jménem setkává s Henrym, oním tajemným listopadovým mužem. Snímek režiséra Jobsta Oetzmanna, jehož ústředním tématem je vyrovnávání se se ztrátou a hledání nové životní rovnováhy, je především mimořádnou hereckou příležitostí pro představitele dvou zcela odlišných mužů. Burghart Klaussner, známý například z filmů Good bye, Lenin! (2003), Občanská výchova (2004), nebo nejčerstvěji z Hanekeho Bílé stuhy (2009), byl za své ztvárnění spořádaného a měšťansky akurátního Hermanna nominován na cenu Zlatá kamera. Götz George, u nás známý především jako představitel legendárního komisaře Schimanského, svým portrétem excentrického Henryho opět dokazuje, že se s postupujícím časem dokázal přehrát do náročnějších rolí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (4)
Skromný film s velmi pozvolným dějem, který takto plyne v jistých životních okamžicích. Hlavní hrdina neustále na něco nového přicházel, bylo to jako bumerang. Jeho dosavadní život se rozbořil jako domino. Složité je si představit, jak takhle paralelně, a to sice jeden měsíc v roce, mohla žena mezi dvěma muži normálně fungovat. Oba muži si byli vzájemnými protipóly. Obdivuju Hermanna, jak dlouho vydržel mlčet a nechat si od svého protivníka zasazovat další a další rány. Ale skouleli to spolu jakž takž, zejména při loučení se svou ženou, kdy rozprášili její popel do moře. Velmi pěkně a dosti výrazně hrál představitel Hermanna, pamatuju si ho z Občanské výchovy, kde mě také zaujal. Komisař Schimanski průměrný:-) ()
Tento snímek má zajímavé téma...u mě osobně ale velmi trpí srovnáním s "nesrovnatelným" a sice s Modrou, je mi to líto, ale tímto porovnáním značně pokulhává, i když uznávám, není to fér, přesto to tak cítím. Kdyby nebylo srovnání, hodnotila bych pravděpodobně výš. ()
" ...hrnek mléka se sušenkou ve dvě v noci ..." ,-) Přesně takový "zvláštní" pocit jsem měla po shlédnutí tohohle snímku ... Film se mi moc líbil, na to, že od Němců se mi líbí máloco a málokdo (např. Schimansky ,-)) ...a příjemně pohladil po duši .. Líbily se mi herecké výkony hlavních představitelů, z nichž každý něco ztratil a každý se s tím prostě musel vyrovnat .. Taky mám ráda, když je fyzický handicap podán věrohodně (už jsem viděla hodně filmů na téma oslepnutí a není nic horšího, než když to herec zpacká) a tady jsem to "Henrymu" prostě věřila ...k tomu i pár vtipných momentů .. Když mám splín, pustím si Listopadového muže ....-) ()
Krásný film o křehkém vztahu mezi láskou, nenávistí a přátelstvím. ()
Reklama