Režie:
Yves CiampiHrají:
Thalie Frugès, Philippe Baronnet, Jana Šulcová, Josef Čáp, Vít Olmer, Jiří Ornest, Petr Svojtka, Ladislav Janský, Aloys Rwaka, Jiří Plachý ml. (více)Obsahy(1)
Jeden z trezorových filmů vznikl v mezinárodní koprodukci (s Francouzi) a jako jeden z mála akcentoval okupaci Československa v roce 1968. Vypráví dosti zmateně a neuspořádaně o francouzské studentce sociologie, která se při svém pobytu v Praze seznámí s mladým přitažlivým profesorem. Rozmluvy vedou nejprve banálně tlachavé, později se věnují vstupu "spřátelených" vojsk, zazní i televizní zpravodajství, avšak vesměs převládá rozpačitost... Film byl několikrát přepracováván, aniž by mu to pomohlo jak umělecky, tak ve včasném nasazení do kin. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (8)
Zajímavé srovnání "revolučního" kvasu ve Francii a "kontrarevolučního" kvasu v ČSSR v roce 1968. Tedy zajímavé pro někoho, komu rok 1968 něco říká, takže je to silně pamětnická záležitost. Lyričtější pasáže z filmu jsou sice často jak z reklamního katalogu cestovní kanceláře Čedok, ale pro Francouze byla nějaká ČSSR za železnou oponou zemí jistě více exotickou jak Togo. Přesto i tak lze vidět, že francouzským studentským revolucionářům by prospěl pobyt v "reálném" socialismu. ()
Příběh vychází z osmašedesátého roku a citlivě zachycuje tzv. Pražské jaro a jeho proměny. Do určité míry jsou tu i jisté politické souvislosti, které se odehrávají ve stejných dějových a časových rovinách. A to jarní bouře nepokojů levicových studentů a intelektuálů z roku 1968 v Paříži a jejich pikantní představy o socialismu. Jenže oni na rozdíl od Československa žili v úplně jiných podmínkách, měli volbu výběru politického vyznání, svobodu a možnost cestování. Zpět k samotnému filmu, ačkoli to není nijak převratný film tak na kulise milostné zápletky, lze film vnímat jako zajímavý pohled na obě jara. V tomto smyslu nelze zapomenout, že šlo o světlý okamžik v budování socialismu v naší krásné zemi. ()
Docela zajímavý pohled na dění kolem roku 1968 pohledem francouzské studentky, dlící toho času na stáži v Praze. Celkové zpracování je děláno spíš pro zahraniční diváctvo, takže jsou zde i samoúčelné a přehnané motivy, sloužící k zdůraznění situace u nás. Co vám ale zůstane z tohoto filmu v paměti, zřejmě bude jen libozvučná francouzština. ()
Letmé nahlédnutí to událostí na konci r. 1967 a 1.pol. roku 1968. Film se nevěnuje vstupu "spřátelených" vojsk, nepočítáme-li krátký záběr z TV zpravodajství, děj prakticky končí v červnu 1968. Pro ty, kteří se o toto období zajímají, může být dobré shlédnout tento film, jinak ale nic převratného nebo zásadního nesděluje. ()
Mělo vzniknout dílo srovnávajcí dvě různé kultury, dva národy a dvě události, jak se postupně přidávalo do hrnce, nezachutnalo to ani Čechům ani Francouzům. My se nedověděli příliš o Francii, oni skoro nic o nás. Tak nám holkám zbyl na koukání jen fešný charismatický Vít Olmer a klukům okatá Thalie Frugès. ()
Zajímavosti (2)
- Studentku Françoise (Thalie Fruges) mluví Alena Kreuzmannová. (sator)
Reklama