Režie:
Iain B. MacDonaldScénář:
Peter BerryKamera:
Nigel WilloughbyHudba:
Magnus FiennesHrají:
Benedict Cumberbatch, Anamaria Marinca, Max Beesley, Robert Carlyle, Eva Birthistle, Geraldine James, David Harewood, Christopher Fulford (více)Obsahy(2)
Pětidílné drama z blízké budoucnosti od oceňovaného scénáristy Petera Berryho sleduje skupinu postav, mezi kterými nechybí matematik, humanitární pracovník nebo zoufalý otec a kteří se všichni snaží řešit krize svých osobních životů, než se nevědomky zapletou do jedné velké světové záhady.
Stephen Ezard se vrací do Anglie zúčastnit se pohřbu svého bratra Michaela - a nachází svět, který kdysi znával, poměrně nenápadně, ale přesto v určitých zásadních momentech jiný. Bezpečnostní nařízení jsou mnohem přísnější a biometrické průkazy se staly povinností. Prohlídky cestujících na všech hlavních nádražích a letištích jsou běžnou praxí, veškeré veřejné prostory jsou neustále monitorovány kamerami a ozbrojené policejní patroly hlídají ulice.
Stephen se ocitá chycen v sevření mezi rostoucími silami vládních výzvědných služeb a politikou globální bezpečnosti a polosvětem ilegálních uprchlíků a nové třídy „podlidí" bez biometrického průkazu - a je brzy nucen konfrontovat své prvotní zalíbení v této nové společnosti.
(oficiální text distributora)
Recenze (25)
Paranoia se šíří jako smrtelná infekce, stačí jediný dotek a člověk je odsouzený k doživotí pod drobnohledem vlády či jiných organizací, jejichž pohnutky můžou být zpočátku počestné, ale zákonitě se zvrhnou v prosazování osobních cílů. Vlastní tělo zrazuje: otisky prstů, krevní skupina, tvar zornice, DNA jsou nezaměnitelné a když jsi v systému, tak tě mají. Už nikdy nikam neutečeš. ____ Síla lehce antiutopistické série spočívá v tom, že vypráví o pouhém začátku diktatury nepřetržitého sledování. Domýšlet se, kam by takový svět vedl, je děsivé a mnohé otřesné možnosti jsou jasně naznačené. ____ Velkým kladem série jsou herecké výkony, hudba a kamera, jak už bývá u britských počinů zvykem. Scénář nasadí hodně vysokou laťku prvními díly, ke konci už příliš sází na náhlá geniální vnuknutí, která posunou děj dál. Přesto ale nenudí a dokáže udržet napětí. Kupodivu obsahuje i nenápadně poťouchlý humor (např. ve scéně, kdy si čistotou obsedantně posedlý muž nemůže umýt ruce v umyvadle, nad kterým se sklání, mnohé dialogy jsou vtipné a dvojznačné). Scénárista i režisér nezvolili snadnou cestu klišé, ale používali vlastní nápady a způsob vyprávění, a tak například nejvíc křehce erotická byla scéna učení se, jak odebírat krev. _____ Člověk s paranoidními sklony by se na tenhle seriál raději dívat neměl, pokud nechce strávit zbytek života v kanálech oblečený v jednorázovém plášti a s rouškou přes pusu! ()
VELICE sugestivní zážitek ... s nepopsatelnou atmosférou ... která s povýšeným sarkastickým úsměvem stírá rozdíl mezi fikcí a realitou. Zbydou vám jen dotěrné, nesouvislé myšlenky, na které nejspíš nikdy nenajdete odpověď. Tak se dívejte - máte to zadarmo ... s osobním rizikem - a s nulovou zárukou. Co když víra v člověka, ve svobodu a v lepší budoucnost už dávno zemřela ? Co když spolu s technickým pokrokem, s vyprovokovanou a aktivně přiživovanou hrozbou terorismu a s neustálým zdokonalováním nejrůznějších sledovacích zařízení nastává soumrak hrdinů ? Co když tam máme nakročeno ? Co když správná otázka nezní JESLI, ale KDY ? P.S.: Co by asi dělal Sherlock, kdyby nebyl Sherlockem ? Měl by na to ? A pokud ne, kdo by ho zastoupil ? Co by nastalo ... co NASTANE ... POTOM ??? ()
Skvěle obsazené a zahrané, ale ten toporně napsaný scénář nechutně roztažený na 5 dlouhých epizod to táhne neskutečně dolů. The Last Enemy oplývá naprosto nezvládnutým uvržením do děje. Po několik epizod divák pořádně neví kdo je kdo a až se závěrem začnou věci dávat jakž takž nějaký smysl. A rozhodnutí obsadit ošklivku s lesbickým účesem do role ženské, která svádí dva chlapy současně, nerozumím. ()
Po zkouknutí mě jímá děs, že je něco takového možné, ale vůbec není těžké tomu uvěřit. Byla jsem nadšená hereckým obsazením a to především křehkou, ale odhodlanou Yasim, kterou hraje ne moc známá Anamaria Marinca a samozřejmě Benedictem, který mě k této další britské minisérii šmrcnutou sci-fíčkem přilákal a vedl si bravurně jako ostatně vždy. Scénář sice malinko pokulhával, takže jsem párkrát nevěřícně kroutila hlavou, ale v konečném verdiktu musím uznat, že The last enemy mělo bezvadnou atmosféru a napínák to byl do poslední minuty, takže tenhle seriál i přes některá negativa moc ráda doporučím. ()
S posledním nepřítelem jsem prožila pět hodin plných napětí, nečekaných zvratů a přiměl mě se i hluboce zamyslet (či přinejmenším mě probudil z letargie). Opravdu iniciativně uchopená orwellovská tematika, exaktně obsazená, navíc dbající na detaily, což mě osobně asi zaujalo a potěšilo nejvíc (ministryně opravdu navštěvují kadeřnici, špičkový agent také vozí dcerku do školy a demonická sekretářka kuchtí doma večeři, zatímco sleduje přísně utajované záznamy z Afganistánu). Lehkost a naivita, s jakou zapadla puzzle hlavního hrdiny do složitého systému, jemuž se nedá uniknout, působily místy až komicky , v o to tragičtější pointu vyýstily v závěru. A co se mně ještě líbilo byly titulky.Tak originální pojetí z nich totiž utvořilo vlastně samostatnou uměleckou kategorii, kdyby si s nimi každý dal tolik práce, mohly by se za ně také rozdávat Oscary. Rozhodně vřele doporučuji :) ()
Reklama