Režie:
Tim BurtonKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Danny ElfmanHrají:
Christoph Waltz, Amy Adams, Terence Stamp, Danny Huston, Elisabetta Fantone, Leela Savasta, Jon Polito, Pomaika'i Brown, Madeleine Arthur (více)Obsahy(2)
Film Big Eyes vypráví skutečný a šokující příběh jednoho z nejkolosálnějších uměleckých podvodů v historii. Na sklonku čtyřicátých a počátku padesátých let dosáhl malíř Walter Keane neuvěřitelného úspěchu, naprostou revoluci v komercionalizaci populárního umění se záhadnými obrazy tváří s velkýma očima. Bizarní a šokující pravda nakonec vyšla najevo, když se zjistilo, že Walterovy práce nebyly ve skutečnosti vůbec vytvořeny jím, ale jeho manželkou Margaret. Keane, jak se zdálo, žil kolosální lží, kterou oklamal celý svět. Příběh je až příliš neuvěřitelný, aby byl smyšlený. Big Eyes se soustředí na Margaretino umělecké probuzení, fenomenální úspěch jejích obrazů a její bouřlivý vztah s manželem, který byl katapultován k mezinárodnímu věhlasu tím, že přijímal ocenění za její práci. (Forum Film CZ)
(více)Recenze (302)
Zvučný režisér Tim Burton sa nemôže pri takomto projekte odviazať. Najhoršia je absencia nápaditosti. Síce si ide po línii skutočných udalostí, ale forma je predvídateľná a ničím neprekvapí. Skrátka polopatistická jednohubka. Herecky má k dispozícii Amy Adams a Christopha Waltza. Amy je pôvabná a jej výkon bol aj ocenený Zlatým Glóbusom. Ide z nej zraniteľnosť, ale zároveň aj odhodlanie postaviť sa proti neprávosti a manipulácii. V širších kontextoch by pokojne mohla byť na čele hnutia utláčaných krehkých žien. No ChristophoviWaltzovi úlisná poloha v tomto filme nepristane. Bohužiaľ, nie sme u Tarantina doma. Pri kladných postavách to funguje, Walter Keane je však opakom. Postupom času je jeho prejav až neznesiteľný. Big Eyes by v réžii mladého ucha, snažiaceho sa o veľdielo udalostí z 50. rokov vydal na slušný debut. Lenže pri režisérovi Burtonovho kalibru chýba niečo navyše, na čo sme ešte stále zvyknutí. Pôsobí ako povinná jazda, ktorá má navyše neduhy. ()
70% Nič svetoborné, scenár je taká lepšia 90s rutina, no réžia je úplne skvostná: z tej štylizácie do farebnej škály obrazov Margaret Keane nejde spustiť oči. Spokojnosť. ()
Tuctový uhlacený životopis, na němž je vidět, že nechce nikoho z žijících reálných účastníků naštvat, takže kope jen do mrtvého Waltera Keanea. Burton v tom není vůbec poznat, Amy Adams to nijak nesluší a Waltz je zase jen svůj klasickej úskočnej Landa. ()
I keď sa to možno nezdá, vážne ladené Big Eyes si v rámci previazanej dvojtematickej koncepcie - pozícia ženy v spoločnosti a umeleckej sfére, a hranica medzi tým "vysokým" a pokleslým "gýčom" (ktorý reprezentuje pop-art) - pokladá závažné otázky pre film i moderného človeka. Burton, pre ktorého sa jedná mimo Alice v krajine zázrakov o prvý film, v ktorom hrá hlavnú rolu žena, sa tak pripája k silnejúcej pozícii týchto tém v Hollywoode i svetovom filme, ktorý na jednu stranu dbá na genderovú problematiku, a na stranu druhú buď na rozdiely medzi vysokým a nízkym umením poukazuje, alebo ich rafinovane zmazáva. Zároveň ide v kontexte tvorby Tima Burtona o úprimne kritický sebareflexívny pohľad na jeho opulentnú efektnú tvorbu posledných rokov a po dlhej dobe napriek určitým nedostatkom (týkajúcim sa predovšetkým nerozvinutia dôležitých vedľajších postáv a všednejších kulís) skutočne "poctivý" malý film, svojou náladou pripomínajúci americké melodrámy z prelomu 50. a 60. rokov, ktorý nemá prehnané ambície a stojí prevažne na dialógoch a intenzívnych vzťahoch medzi postavami. Viac v recenzii. ()
Ten film není ani tak o obrazech a umělcích, když se u něj člověk zamýšlí nad přesahem, jako spíš slušná výpověď toho, jak si schopný lhář bez talentu dokáže ukrást život někoho talentovanějšího (ale introvertnějšího) a celého ho ve svůj prospěch vysát... náhodou dobrej, umírněnej Burton. U soudního procesu jsem se i slušně zasmála. 70% ()
Kdybych si nepřečetla, že to natočil Tim Burton, tak bych to ani nepoznala. Na jeho poměry "normální" příběh a neokoukaní herci. Mě se to líbilo. Christoph Waltz mě prostě baví, hraje skvěle a ta "závěrečná" scéna v soudní síni byla dokonalá, Amy Adams taky působila naprosto přirozeně. Nenudila jsem se a za mě jasné 4* ()
Nudnější životopis, kterému chybí soudnost ve vývoji postav. Chování Waltze od druhé poloviny? WTF? Alespoň po skončení má člověk chuť si zjistit, jak to ve skutečnosti bylo. ()
Natočené je to pěkně a plynule, výsledný dojem je ale naivní a kýčovitý - stejně jako samotné KEANE obrazy. Ale i tak jsou "Big Eyes" první Burtonův film od "Karlíka" (2005), který se mi spíše líbil než nelíbil. 3,5*. ()
Niečo úplne iné, ako som u T. Burtona navyknutý, ostala len tá farebnosť a krásna kamera, no i tak sa mi to páčilo. Príbeh ma dokázal zaujať už od začiatku, čo má do určitej miery na svedomí aj ľahkosť formy akou bol podaný divákovi - príjemne, nenútene a po hereckej stránke na jednotku (hlavne Christoph Waltz bol výborný). Páčili sa mi aj tie obrázky detí a vôbec, celkovo som veľmi spokojný. Nadpriemer. 75/100 ()
Výborný film, který pro mě v první řadě znamenal objev fenoménu Margaret Keane, o níž jsem až dosud neslyšel - jaký fantastický příběh, jaký skvostný námět pro film! Když se v závěru člověk dozví, že ta stará paní je stále naživu (aktuálně jí táhne na devět křížků) a v titulcích se objeví na fotce spolu s její hereckou představitelkou Amy Adams, nelze se ubránit jistému dojetí. Ačkoli si současně na její uměleckou produkci nějak nedokážu vytvořit názor - tak, jak je ve filmu představena, mi to přijde jako umělecky nicotná kýčařina, která však není prostá jistých estetických kvalit (srovnatelných snad s tvorbou Fernanda Botera či Fridy Kahlo). Už trailer mě nadchnul a naplnil nadějí, že se mi tento film bude líbit, a tak to prostě nakonec i je, a nejnovější film Tima Burtona mi připravil jako vždy velice příjemnou hodinku a půl v kině, ten film mě strašně bavil. Osobně řadím Burtona k mým nejmilejším filmařům a chodit do kina na jeho nové filmy je pro mě vždy sázka na jistotu, která nikdy nezklame. Bezprostředně po dokoukání se pořád nemůžu zbavit přemítání nad tím, jako to celé mohlo být jinak - pořád se tam vkrádá podezření, že si to ten pitomec Walter celé pokazil sám. Kdyby od začátku nechal Margaret jen malovat, a sám dělal to, co mu šlo, tzn. marketing a prodej, mohli ti dva mít hezké manželství a spoustu peněz i bez všech těch lží. No je ale otázka, zda tomu tak skutečně v tehdejším dobovém kontextu, kdy jediné správné postavení ženy bylo v posteli a u sporáku, mohlo takto být, nebo zda vše zkazila pouze Walterova nenaplněná umělecká ctižádostivost. Filmový scénář si v tomto celý skutečný příběh asi dosti přizpůsobil ke svým uměleckým záměrům a kdo dnes ví, jak to tehdy všechno bylo doopravdy, ale sledovat ten kouzelný příběh o osobní i umělecké emancipaci jedné výjimečné ženy pro mě rozhodně v sobě mělo nemalé kouzlo - kromě několika velmi silných scén, v nichž Margaret zdeptaná vším tím lhaním podléhá halucinacím, v nichž mají lidé v reálu stejně velké oči, jaké malovala postavám na svých obrazech, byl pro mě naprostým vrcholem filmu nenápadný fórek v samotném závěru, kdy vše vyjde najevo a konkurenční galerista nad novinami pronese: "Kdo by se přiznával k takovým obrazům?" - to jsem smíchy málem spadnul ze sedačky. Zkrátka, velmi pěkný film, který mě potěšil nejen svým báječným příběhem, ale i dvěma písničkami Lany del Rey na soundtracku ("I Can Fly" a hlavně výborná titulní "Big Eyes") - neposlouchám dnes nic jiného. ()
Nadpriemerný film, ktorému chýba nejaý silný moment. Napriek tomu som rád, že Burton konečne natočil niečo pozeratelné. Waltz aj Adams na výbornú, prostredie ameriky 50tich rokov skvelo dopravádza film plný farieb a velkých očí, čo určite upúta diváka. Čo je škoda, nevidel som tam Burtonov podpis. Zatial 70%, uvidím ako sa mi film uloží v hlave. ()
Najbanálnejší Burton. Film, ktorý raz pobeží v nedeľu večer v sekcii skutočných príbehov. Toto majú na svedomí Alexander a Karaszewski?? ()
Tyjo, Time, taková nuda a pak jakási šílená parodie na Kubricka? To přece nechceš. ()
I bez Burtonova jména na režisérské židli by tenhle film byl zklamáním. Příběh sám o sobě by mohl být zajímavý, ale je podaný hrozně rutinně, nezajímavě, zkrátka bez nápadů (kterými je Burton proslulý). Herci jedou na půl plynu, Christoph Waltz dokonce přehrává, což zamrzí. Tohle je zkrátka film unaveného, starého rutinéra, který možná začíná senilnět, protože ten závěrečný soud je opravdu hrozně debilní, až nechtěně trapná. ()
Spoilery! S Burtonem už jsem převelice dlouho neměl tu čest. Christoph Waltz byl dost silným lákadlem. Opět ukázal, jak úžasným hercem je. Roli psychopata, který byl časovanou bombou, dokázal zahrát vskutku luxusně. Samotnému mi z něj běhaly po tělě zimomriavky a to jsem tvrdý kluk. Tento film byl o střetu dvou protipólů. Zapáleného kšeftaře a zapálené umělkyně. Z počátku se v mých očích jednalo o spolupráci, která byla oběma stranám prospěšná. Nač tvořit úžasné věci, když je nemáte komu ukázat/prodat. A nač být úžasným kšeftařem, když nemáte kšeftovat s čím. Christoph se však v průběhu stopáže stával více a více šílenějším a i ženy mají své limity snesitelnosti, kdy si i přes svoji krajní drbnutost, jsou schopny povědět, že už toho bylo dost. Dokonce došlo i na tradiční příval burtonovské teatrálnosti či bizarnosti, když se Christoph pokoušel upálit svoji vlastní manželku a nevlastní dceru zápalkami, či závěrečnou eskapádou u soudu. Tento snímek rovněž popírá všechny legendy mýty o škodlivosti svědků Jehovových. Hlavní hrdinka s jejich pomocí prozřela, když se dozvěděla, že je například dobré držet se pravdy. No jo, blondýnka. Celkově mě snímek překvapil. Bylo to velmi dobré. Spousty krásných obrázků nejrozmanitějších barev jsou jen nepatrným bonusem umocňujícím divácký zážitek. Slabší 4 hvězdy. ()
Měl jsem z Burtona pocit, že režisérsky trochu stagnuje (přeci jen Dark shadows byl opravdu hrozný film), ale v Big eyes mi opět ukázal, že mu to ještě hezky točí. Tenhle snímek mi svou laškovností trochu připomněl některé věci od Woodyho Allena - a stejně jako Allen, tak i Burton vsadil na kvalitní herecké tahouny, kterými v tomto případě byli Christoph Waltz a Amy Adams. ()
106 minut naprosto nudného a toporného filmu. Po jeho skončení, při pohledu do zrcadla jsem s hrůzou zjistil, že moje oči jsou skoro tak stejně vykulené jako ty z těch mnoha obrazů. A že teda za můj dlouhý život už něco sakra viděly! Ale tohle bylo i na ně moc. Plytký, lehce předvídatelný film, kde mně zklamali hlavně oba hlavní dva herečtí představitelé. Neustále přehrávající Christoper a věčně vykulená Amy. Never more! ()
Zaujímavá téma a myslím si, že aj vo filme to dobre vyniklo. Je to podľa skutočného príbehu a má to slušný spád a dobré herecké výkony. Nechcem moc hovoriť, lebo by som dával spoilery, osobne si myslím, že sa radšej na film pozrite predtým, než ho odsúdite. Toto je Burton v trošku inom svetle. ()
Po zhlédnutí tohoto kouzelného snímku jsem si musel položit pro mně zásadní otázku„Kdo rozhoduje, co je umění a co není?"a taky„Co mi má kdo říkat, co se mi má líbit a co néé? Odpověď je jako vždy velice jednoduchá. Vždycky je to parta blbečků, většinou z Ameriky a nebo jiné imperialistické velmoci, kteří si myslí, že snědli všechnu moudrost světa a proto mají právo kecat do vkusu obyčejných lidí. Po pravdě řečeno, když jsem se díval na jedno z nejdražších amerických uměleckých děl, které je kritiky pozitivně uznáváno a je od Jacksona Pollocka a je nazvané Číslo 5, tak jsem nepochopil, co je na něm tak umělecky hodnotného i když jsem na něj čuměl asi deset minut jako bulhar do míchačky. V té době, když tento příběh začíná, končila éra senátora McCarthyho, který svou paranoidní rudou panikou naháněl se svými dráby většinou nevinné lidi a kvůli kterému utekl Charlie Chaplin do exilu a který byl dalším z řady blbečků, kteří chtěli lidem přikazovat, co si mají myslet. Na konci padesátých let si jedna žena začala malovat obrázky lidí s nepřirozeně velkýma očima. Pro někoho kýč, pro druhé líbivé a originální umění. Pro mně, kterej se lekne vlastního stínu a kterej má fobii z mrkacích panenek s velkýma očima je hrůzostrašnou představou, že by mi něco takového viselo na stěně. Ale v tomto snímku nešlo o to, jestli je to kýč anebo není, ale o to, že ta paní s malým děckem byla málo komunikativní a kdyby nenarazila na místního obšourníka a hochštaplera, který by vám byl schopnej prodat snad i vaše vlastní boty, které máte na nohou a kterého skvěle zahrál Christoph Waltz. Tento šejdíř se setkával s významnými osobnostmi té doby a doslova se vetřel všude kam to šlo a samozřejmě si přivlastnil dílo už v té době jeho šťastné manželky. Chudák žena byla zavřená ve svém ateliéru ve kterém celé dny malovala jako o život a ve kterém dýchala půvabný odér hypnotizujícího terpentýnu. Jak to dopadlo psát nebudu, ale myslím si že je to každému asi jasné, když se o tom natočil tento film. Po zhlédnutí tohoto snímku jsem se podíval na všemocnou Wikipedii a našel jsem v ní, že tato paní vlastním jménem Margaret Keane ještě v roce 2022 stále žije a je jí úctyhodných 94 let. Celkový dojem z tohoto filmu byl pozitivní a musím podotknout, že můj oblíbený režisér Tim Burton dokáže natočit i jiné filmy než s pohádkově hororovou atmosférou a to dokonce i bez svého dvorního herce Johnnyho Deppa. Za poučný náhled do světa uměleckých děl dávám zasloužených 70%. ()
Celý film bol parádne farebný, akoby každému záberu predchádzala fotografia. Príbeh to nebol zlý a herci hrali naozaj výborne ... skvelá Amy, no a Christoph v súdnej sieni (to som si pustila asi 3x) .. ale niečo tomu filmu chýbalo, asi tá Burtonova tajomnosť. ()
Reklama