Režie:
Rouben MamoulianKamera:
Victor MilnerHrají:
Marlene Dietrich, Brian Aherne, Lionel Atwill, Alison Skipworth, Hardie Albright, Richard Bennett, Eric Wilton, Paul Panzer, Wilson Benge, Florence Roberts (více)Obsahy(1)
Lilly žila v horské vesnici až do chvíle, kdy jí zemřel otec. Jediným dědictvím po něm je stará bible, z níž Lilly s velikou láskou čítávala zejména verše Šalamounovy: "Píseň písní". Ve své samotě nálézala útěchu v jejích krásných verších, vyjadřujících očekávání veliké lásky, jediné lásky životní: "Spím, ale srdce mé bdí. Slyším hlas miláčka svého..." [dobový program] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (6)
Bozska a nenahraditelna "Marlína" (tady me ta americka vyslovnost posledni dobou fakt bavi) v mimoradne provokativnim filmu, ktery bych se pokusil popsat asi takhle: buď jde o: sitcom-ovsky parodovanou cervenou knihovnu; nebo: asi tak padesat uvodnich scen pro nejake artporno slepenych dohromady (k dipozici mate zakladni figury: naivni divka, protrela trhovkyne, mlady pohledny umelec, bohaty starsi baron-vojak); nebo: neskutecne naivni romanticke "melo"drama, akcentovane do bizarni burlesky tim, ze v kazdem druhem zaberu jsou (÷)(÷), atd...uplne bozi zalezitost, ...a orgasticky zaver s kladivem to jen podtrhuje. Uzil jsem si kazdou vterinu. Na rok vzniku neuveritelne "sexy". Nadhera. :-) P.S.: jestli se Vam nechce jit do divadla, pustte si tohle. ()
Na Mamoulianovi je vidět, že byl arménského původu a prošel ruským divadelním školením. Melodrama podané s velmi decentním a výtvarně vynalézavým přístupem (humorné vložky nejsou lubitschovsky vídeňsky cynické) by každému českému divákovi mělo připomenout Nočního motýla, je téměř jeho předobrazem. V závěru ovšem slyšíme - když Marlene zpívá - přechod od časů před 1. světovou válkou do éry jazzu, který pronikl i do Německa, kde se film odehrává. ()
V nejstarších hodnoceních práce Marlene Dietrichové vynikal vždy jen Modrý anděl. Poté byla zostřena pozornost na všech sedm filmů, které s ní natočil Joe von Sternberg. A dnes je tedy mezník v této práci, Píseň písní, pozapomenutým filmem. Byl pro Marlene první prací v Americe bez jejího Joea, ale už tehdy od něj uměla tolik, aby mohla sama sebe režírovat dle jeho vlivu - s decentním souhlasem oficiálního režiséra Mamouliana. Ten vlastních filmů natočil dost a mnoho z nich vynikalo, ale v tomto případu nemohl jinak, než ustoupit své nově zapůjčené hvězdě. Ta se zde seznámila s Brianem Ahernem, který se velmi brzy přehrál do role jejího životního přítele. A poprvé se vedle Marlene objevil Lionel Atwill, který si svou roli jejího staršího partnera zopakoval ještě v Ženě a tatrmanovi. Když Lilly prodělá svou proměnu a zazpívá Johnnyho, jsem si vždy jistá, že Šanghajská Lil by se za ní určitě nestyděla. ()
Pěkně natočená, ale pořád jen červená knihovna, kterou (nepřekvapivě) z průměru vytahuje božská Marlene Dietrich, s přehledem zvládající jak nevinnou a dychtivou vesnickou děvečku, tak protřelou a životem zklamanou ženu. 70% ()
Lily ako nabozenska kudlanka ktora veri nabozenskym kydom. Treba konat bezbozne dobro, som milovnik svetskeho bezbozneho dobra, na to, ze nabozenstvo je zlo prislo osvietenstvo uz v 18. storoci. A vdaka osvietenstvu nastala renesdancia Starovekych pohanskych /casto hodne vyspelych/ civilizacii : Elam, Egypt, Sumer, babylon, Asyria, Akkadska Risa, Imperium Romanum. 40 % ()
Galerie (47)
Zajímavosti (8)
- Slavná píseň Johnny Friedricha Hollaendra z roku 1920, která zde zazní v anglickém překladu, provázela Marlene Dietrich celý život. V roce 1929 ji nahrála na desky a během svých koncertních turné dokonce tvrdila, že anglický překlad nikdy neexistoval. (NinadeL)
- Adaptace klasického románu Hermanna Sudermanna Das Hohe Lied z roku 1908. České překlady pod názvem Píseň písní vyšly v letech 1910 a 1928. (NinadeL)
- Citace ze Šalamouna se objevují celkem 4x během celého filmu. (NinadeL)
Reklama