Režie:
Bořivoj ZemanScénář:
František Vlček st.Kamera:
Jiří TarantíkHudba:
Julius KalašHrají:
Oldřich Nový, Jaroslav Marvan, Waldemar Matuška, Vít Olmer, Květa Fialová, František Filipovský, Jan Skopeček, Vlasta Fabianová, Nataša Gollová (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Parodie na detektivní příběhy o šlechetných lordech a nebezpečných zločincích... V pražském Smetanově divadle probíhá představení Bizetovy "Carmen". Postarší hudebník Emil (O. Nový) hraje na bicí nástroje, a má proto dost času, aby mezi jednotlivými úkony mohl číst román Fantom Morrisvillu. Jako sir Hanibal tak ve svých představách prožívá velká dobrodružství: Hanibalovy svatby s krásnou Clarence (K. Fialová) se zúčastní i inspektor Brumpby (J. Marvan) a mladý kriminální reportér Allan Pinkerton (V. Olmer). Po obřadu se objeví v Clarencině pokoji její bývalý manžel, považovaný za mrtvého, dobrodruh a zločinec Manuel Diaz (W. Matuška). Ten se chce zmocnit Clarence, ale především jejího majetku, kterého by nabyla po smrti svého nového manžela. Proto začne Diaz usilovat o Hanibalův život… (Česká televize)
(více)Recenze (172)
„Sotva se Clarence objevila, zašumělo to sborem, jak je krásná…“ Zas jeden z domácích filmů, který se mi dlouho vyhýbal. Jde o komedii/parodii dosti suchou, místy možná až příliš. Nevyvolává totiž salvy smíchu jako spíš trvalý (leč jen) úsměv. Moc příjemně se na film dívá, ale nemůžu si pomoct, z dané látky se prostě dalo vytřískat víc. Tím spíš, když měli tvůrci k ruce tak luxusní herce, a to i ve vedlejších rolích (mými favority byli Lubomír „Lůžko si stelu.“ Kostelka a Jana „Co pak, Allane?“ Nováková). Naštěstí hlášek i všemožných dobrých nápadů je tu i tak slušná řádka. Bohužel ještě něčeho je tu hodně, a to Matušky. Ač jsem se připravil na částečně hudební film, tak ty jeho „šlágry“ se sem vůbec nehodily a děj jen zdržovaly. A proto (i s ohledem na lehkou zmatenost snímku ala liliputův účel apod.) to celkově vidím jen na slabší 4*. „Domníváte se tedy, že se moje choť může bez nebezpečí zúčastnit starodávného obřadu?“ - „Přesně za 8 minut bude v naprostém pořádku. V opačném případě si ovšem poleží 2-3 týdny.“ ()
Myslím, že hudebně se tomu říká transpozice - převod písně do jiné tóniny. A z šestákové detektivky je najednou komedie, i když se děj a zápletky v podstatě nezměnily. Hvězdička navíc za Skopečka, a taky za vzpomínku na komunismus, ve kterém mě matka pokoutně sháněla Tarzana, Bigglese a jiné osahané a potrhané sešitky s dobrodružstvím. Byly totiž cenější než svatební náhrdelník rodu Morrisů. ()
Suchý anglický humor v tom nejlepším českém provedení. Dalším kladem filmu je příjemná nostalgie let minulých, kde se v důležitých i vedlejších rolích objevují známí prvorepublikoví herci (Nový, Marvan, Gollová, Filipovský) a nekazí jim to ani herci tehdejší mladé generace (Fialová, Matuška, Olmer či půvabná Nováková - zde však nepochopitelně nadabovaná Klepáčovou). Celý film má svou nepopsatelnou atmosféru, kterou zapřičiňuje především prostředí hradu, sklepení, tajných chodeb a dále pak perfektní komorník Jan Skopeček (snad jeho životní role). Menší vadou na kráse jsou snad ty věčné Waldovy písničky, které se zde nějak nehodí. ()
Šílená facka rulezz! Jak říkáme my ruštináři. Jinak také potěšil výzor Víta Olmera, který doopravdy vypadal jak anglický gentleman, zato Matuškova divokost a ďábelskost působila přes veškerou jeho snahu dost hraně. Film poskytl i příležitost k úvaze nad technickým a společenským pokrokem, který v drtivé většině oborů znamenal úlevu od tvrdé práce, s několika mála výjimkami, jakou je například bubnování. Zatímco na začátku minulého století si hudebník Emil při Bizetově Carmen stihne v pohodě přelouskat celý román, jen sem tam je vyrušen povinností bouchnout do bubnu, a zcela nezpocen odchází po představení domů, aniž by si musel dávat sprchu, dnešní metalový bubeník by si během svého koncertu nestihl přečíst ani jedno slůvko, natož našel čas na otočení stránky. Samozřejmě za předpokladu, že vůbec umí číst. ()
Česká parodie na brak brakem není, leč motivů bylo přespříliš a většina jen tak nakousnutých. Některé gagy i role (zahradník zalévající v dešti, Fialová Květa, sluha a la Skopeček, sanatorium pro zlosyny atd.) však vypilované takřka k dokonalosti, ovšem Zeman není Lipský. Třeba zpěvohra se smrskla do několika docela unylých "matuškáren", samotný fantom neměl ducha a snad ani nemusel být, byť jako spoiler sir Hanibal byl Oldřich Nový samosebou neodolatelný. Spokojenost ano, ale jen lehce nadprůměrná. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (5)
- Kniha, kterou čte v ději hudebník, má titul "Fantom Morrisswillu" a liší se tak od názvu filmu. (lausik)
- Píseň "Náměsíčník",jež hraje při scéně u trezoru, nazpíval sám Oldřich Nový o 23 let dříve ve filmu Čtrnáctý u stolu (1943). (HJ-FILIP)
Reklama