Režie:
Oldřich DaněkScénář:
Oldřich DaněkKamera:
Josef IllíkHudba:
Jan F. FischerHrají:
Petr Kostka, Jiří Vala, Michaela Lohniská, Jaroslav Průcha, Martin Růžek, Jiří Holý, Karel Höger, Vlasta Fialová, Václav Špidla, Otakar Brousek st. (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Do tábora papežského legáta a winchesterského kardinála Henryho přijíždějí roku 1427 rytíři, kteří se chystají na křižáckou výpravu proti českým husitům. Fanatický kardinál je napřed zbaví všech trestů za vraždy a násilí na kacířích. Jedním z těch, kteří mu bezvýhradně věří, je Eschweiler z Hohenbachu (J. Vala). Do tábora husitského vojska, vedeného Prokopem Holým (M. Růžek), se o něco později uchýlí mladý zeman Ondřej Keřský (P. Kostka). Eschweiler vyvraždil jeho příbuzné, vypálil tvrz a přímo ze svatební oslavy mu unesl nevěstu Anku (J. Tvrzníková). Za tři roky se z Ondřeje stane zkušený velitel. Husité táhnou Německem a města se jim bez odporu vzdávají. Prokop nechce lidské životy – doufá, že jeho kněží přesvědčí obyčejné lidi o své pravdě kázáním. Zato Ondřej touží především po pomstě. Lidé, kterých se ptá, tvrdí, že Eschweilera neznají. Ondřej ho najde až při tažení na Norimberk… (Česká televize)
(více)Recenze (68)
Spanilá jízda mě velmi zaujala, možná bych měl říct i překvapila. Film silně připomíná styl Františka Vláčila a Vladimíra Körnera. Je natočen originálním stylem, podotýkám, že dobře, snad jen ty vzpomínky hlavního hrdiny měly být delší. To poblikávání bylo přece jen příliš artové. Na rozdíl od většiny filmů, které po skončení nějak více či méně pustím z hlavy, k tomuto diváckému zážitku se stále vracím. Jak píšu na začátku, tento film mě skutečně zaujal. A on je také svým způsobem výjimečný. Historických filmů ze středověku moc nemáme. Vávrova trilogie je natočena spíše jako ilustrace učebnice a soustředí se na husitství jako celek, tady se jedná o individuální příběh na pozadí husitských válek. A velmi zajímavý příběh. ()
Počátek nové, leč příliš krátké etapy českého historického filmu - reflexivního, nesvázaného apriorním ideologickým požadavkem, nejednoznačného. Poměrně chudý děj nezaujme tolik jako zajímavé myšlenky (pomsta, zodpovědnost, člověk jako oběť či tvůrce dějin?), jež skrze něj probleskávají a neustálé zpochybňování oficiálního obrazu Husitství i klišé žánru. Hlavní hrdina je spíše nesympatický, přesto však lidsky pochopitelný a politováníhodný, daleko zajímavěji však vyznívá jeho protivník. Ostatní postavy jsou někdy až protivnými schématy (Vlasta Fialová zde opravdu získala nevděčnou roli, v níž její šarm zcela zanikl). I když vývoj příběhu občas trochu stagnuje, je alespoň stále přítomna Illíkova působivá kamera, která na svou dobu až nevídaně dokáže přesně vypočítanými pohyby plasticky vykreslovat prostředí a uvrhnout diváka přímo do děje (opravdu nádherná sekvence útoku jízdního šiku). I díky ní je chladný divácký postoj na míle vzdálený. Otevřený konec, mrazivý svou všedností a časovou umrtveností před fatálním útokem, nemohl být zvládnut lépe. ()
Kdysi dávno viděno,leč zůstala jen matná vzpomínka na JINÝ husitský film (jiný, oproti Vávrovým šlakům), který divně končil. Po novém shlédnutí jsem v rozpacích. Na rok 1963 to není špatný film. Ke kladům bych počítal snahu o polidštění toho oficiózní mýtu a deziluzivní konec. Občas moc pěkná kamera. Ale často film vypadá chudě, spíše jako televizní inscenace než řádný film. Křižácké houfce v prvním obraze jsou dosti skrovné, a i ty tvrze vypadají spíše jako studiové kulisy. Ani herecké výkony nejsou většinou kdoví jaké, např. kardinál Höger je dosti šablonovitý. Sličná husitská amazonka je fajn, ale hodila by se spíše do Pána prstenů. Snaha o přiblížení se psychologii středověkého člověka veškerá žádná. Nejlépe ještě dopadá křižák Jiří Vala. Slabé tři hvězdičky. ()
Kvalitních historických filmů ze středověku má česká kinematografie jako šafránu a Spanilá jízda určitě do této skupiny patří. Pomalým výpravným stylem mi to hodně připomělo o něco mladší Markétu Lazarovou. Kamera, kostýmy, režie i herci jsou perfektní. Kromě toho na rozdíl od husitské trilogie Otakara Vávry z 50. let je tento film poměrně reálným obrazem historických událostí. Jediné co bych vytknul je pro mě nepochopitelná "okleštěnost" příběhu. Zrovna ve chvíli, kdy se divák ztotožní s charaktery a děj začne nabírat tempo tak film skončí. Klidně by to mohlo být o půl hodiny delší. Také jsem byl trochu zklamán jedním důležitým faktem - historický velkofilm a neodehraje se v něm jediná pořádná bitva (že by na ní nezbyly finance?). Nebýt toho, klidně bych přidal i pátou hvězdičku. ()
V necelých devadesáti minutách odvyprávěl O.Daněk psychologicky věrohodnější a filmařsky mnohem důmyslnější historický film s husitskou tématikou, než se to povedlo do zblbnutí reprízované Vávrově trilogii. A pokud film působí vláčilovsky, možná je to i tím, že se tento režisér mihne v epizodní roličce. ()
Ne náhodou zde několikrát padlo Vláčilovo jméno. Nemyslím si, že by to dosahovalo kvalit jeho děl, přesto jde o zajímavý počin mapující českou historii. Pro mě nejzajímavější je snaha o evangelizaci slovem. A dobrý je k tomu kontrapunkt vendety. Je tu i snaha o uměleckou modernu v podobě miniprostřihů, spíše okének, ale působilo to trochu rušivě. Je mi zàhadou, proč počiny páně Daňka tak zapadly... ()
Všechny ty jejich dresy vypadají jako by je právě nafasovali z prádelny.No,ještě že tam nebyl nikde záběr na husitu právě si bělícího zuby.Ale jinak určitě to lepší co bolševik vypotil na téma histórie.Po bolševikovi nikdo nevytlačil na tohle téma (jakobyretra mladých a dychtivých rejžů nepočítám) ani nudli. ()
Opat a zas musim nesuhlasit s nadsenim miestnych mentalov ohladom "preciznej filmarskej prace" rezisera Oldricha Daneka. Filmy o husitoch mam rad, ale u mna stale a furt vedie Vavrova trilogia z 50. rokov. Tej sa da sice vytknut kadeco /glorifikacia husitstva, schematizmus 50. rokov..etc, etc/, ale rezisersky je Vavrova trilogia dokonala. Takze ne, toto ma nechytilo, Danka mam na haku, tento film tiez a ostavam verny Vavrovej husitskej trilogii. 30 % ()
Spanilá jízda je nejpodmanivější v obrazech a náladě. V syrovosti přímého kontaktu, v bezmoci a strachu zběsilého soukolí válečné mašinérie, v bezprostřednosti boje o holé přežití i v potřebě víry k pokračování životního putování. Vše pomalu a jistě plyne k souhrnnému filozofickému přemítání o lidském životě v kontextu s válečným konfliktem na existencionální úrovni. Tím vším dokáže film Oldřicha Daňka zaujmout a uchvátit. Slabinou je rozháranost hlavní dějové linky i celková neuspořádanost konečné krajiny mozaiky. Expresivní herectví, obrazy, jedinečně vykreslená atmosféra i filozofující idea, vícesložkový prožitek ve mě zanechal hluboký dojem. Hlavní postavou existencionálního pohledu na dobu husitství je Ondřej Keřský z Řimovic (velmi zajímavý Petr Kostka), mladý český zemánek. Mocenský boj ho nešetřil a dal mu nesvatější důvod k aktivnímu zapojení. Bezradnost nosí v erbu, na vytaženém meči vlaje odhodlání. Bolest není překážkou, neúprosná krutost doby vrší hromady mrtvých těl a na konci cesty se otázky hromadí v dotěrný hmyz marnosti vznešeného ideálu. Důležitou postavou je Eschweiler z Hohenbachu (dobrý Jiří Vala), německý katolický rytíř. Je to kořistnická podoba války, uvolňující v agresivitu nahromaděný strach a frustrace. Na šlechetné činy není prostor, otázkou je míra strachu a odhodlání, dokážeme si zachovat důstojnost? Hlavní ženskou postavou je Katruše (pozoruhodná Michaela Lohniská), dospívající dívka v doprovodu spříznění husitského vojska. Její role je nenaplněnost romantického očekávání a bezprostřednost. Výraznou postavou je kardinál Henry Beaufort z Winchesteru (vynikající Karel Höger), papežský velitel trestné křížové výpravy. Jeho upřímná nenávist a přesvědčení je příkladné, jeho politické rozhodnutí nediplomatické pro společný zdar věci. Z dalších rolí: vzorný husitský válečník Mikeš (Jaroslav Průcha), pragmatický a důvtipný husitský vůdce Prokop Holý (příjemný Martin Růžek), na slovu síla a zdravý rozum spoléhající husitský kněz Jíra (zajímavý Jiří Holý), všemi způsoby na vývoj situace reagující norimberský markrabě Friedrich z Hohenzollernu (Václav Špidla), jeho hystericky vystrašená manželka Alžběta z Hohenzollernu (Vlasta Fialová), uražený německý rytíř Erkinger ze Sansheimu (Otakar Brousek st.), věrný Friedrichův sluha (Jaroslav Drbohlav), či oběť zuřivé války a Ondřejova nevěsta Anka (Jaroslava Tvrzníková). Po stránce sdělné je Daňkův historický opus podmanivým dílem, omráčí postupy. Výjevy jsou nejpůsobivější v syrově bezprostřední formě. ()
Nezbývá než jen zalitovat, že se nic takového u nás už netočí. Jak rád bych takovéhle filmy zase vídal v kinech nebo na obrazovce. Bohužel, zbyl nám jen ten komediální brak a pseudo art. Tohle bývaly ještě pořádné filmy o něčem...Mj. Erkinger ze Sensheimu z filmu je historickou postavou, předkem Swarzenbergů, figuroval v té době v křížových výpravách na naše území. 85% ()
Premrhaný námet. Z toho išlo určite vytrieskať oveľa viac. Ak by sa toho chopil niekto iný. Iná kinematografia, napríklad Rumuni, Bulhari či Rusi, ktorí historické veľkofilmy ozaj točiť vedeli. Historická vierohodnosť a atmosféra pritom skvelé, ale príbeh ma nechal po celý čas chladným. Aj niektoré technické veci, ako napr. spracovanie flashbackov, pôsobili ťažkopádne. ()
Přes úctu k Daňkovi musím říct, že tohle je nuda, každá scéna je jednou tak dlouhá, než by měla být.. ()
Pěkná kamera, vynikající herecké výkony a zajímavý pohled na armády středověku. To nebylo vojsko, to byl bordel. Všechno je natočeno pomoci pár stanů ČSLA v jednom údolí a počítám tak s 12 koňmi, které nechali běhat dokola. No ale koho to zajímá? ()
"Nenávist plodí nenávist… A my ji nezačali." Strhující historický film, který ukazuje, že Daněk nebyl jen vynikajícím scénáristou, ale i velmi dobrým režisérem. Už jen to pojetí, v němž se mísí situace v reálu s flashbacky, které mají divákovi ukázat na důvody osobní nenávisti zemana Ondřeje Keřského (Petr Kostka) vůči Eschweileru z Hohenbachu (Jiří Vala), je docela originální. Jedna z nejzajímavěji natočených scén je ta, kdy Keřský dostává za pokus o krádež koně 20 ran holí, divák ty rány ale jen slyší, zatímco sleduje ony flashbacky (v záběrech není jen násilí, ale zpočátku i krásná poetika ze svatby Keřského s jeho nevěstou Ankou). Výraznou roli ve filmu má kamera, v jejíž záběrech se mísí celoplošné záběry na vojsko v krajině s působivými detaily (viz třeba závěr čistě na ústa fanatického papežského legáta - Karel Höger). V závěru pak docela překvapí komorní vyústění oné osobní msty, které ukazuje na nesmyslnost úvodní promluvy legáta o tom, že "není smíření, jako není smíru mezi ohněm a vodou." A přesto z úplného konce se zdá, že tato legátova slova dojdou svého naplnění. To už ale samotný snímek nedopovídá. ()
Oproti predchádzajúcej Vávrovej trilógii mimoriadne rozvláčne a príbehovo slabé. Filmársky možno obstojné, ale čo z toho, keď ma to nudí a po celý čas nemám jasno, či je to len film o jednoduchej osobnej pomste alebo trochu aj o historických udalostiach, z ktorých skoro nič neuvidíme. Menej komunistického revolučného pátosu je skôr na škodu filmu. Oživovali to asi len tie flashbacky do šťastnej minulosti, hlavne tie krátke jednosekundové mali niečo do seba. ()
Slušný historický počin, se super kamerou a hereckými výkony. Obstojný i příběh. Trochu mi tam chybí závěrečná scéna boje o tvrz…Husité idealizováni poplatně době vzniku filmu (ale idealizováni celkem citlivě). On ten výlet za hranice Českého království nebyl ani tak o tom, jak laskavě šířit své slovo boží, ale spíše o tom naplnit si pokladnice a kapsy… ()
Zajimavej film. Aneb jak natocit historicky velkofilm ze stredoveku pomoci peti stanu, jednoho ohniste, povozu a deseti koni? Podivejte se, jde to...delam si samozrejme trosku legraci, ale je fakt, ze ohromujici vypravou tento film neoplyva. Coz je ale obdivuhodne smerem ke kamere a rezii, protoze si toho clovek skoro ani nevsimne... Dalsim pozitivem je spickove obsazeni. Slabinou pro me byl nekonzistentni pribeh, a jakasi vypraveci zmatenost. Pokud mate radi toto historicke obdobi, klidne si prictete jednu nebo dve hvezdy navic. Nebylo to spatne, ale tezko se na to asi podivam znova...za par dni si uz nevzpomenu. 3+ ()
Nerad to říkám, ale mám pocit, že psaní šlo Oldřichu Daňkovi bohužel mnohem lépe, nežli režie. Spanilá jizda má už mnohem modernější přístup než Vávrova (skvělá) trilogie, nicméně minimálně první polovina je tak zmatečná a nesourodá, jako roztříštěná okenní tabule a není lehké se v ní zorientovat. Ve druhé polovině už se začíná rýsovat jakýs takýs příběh, ale celkově jsem měl problém to vůbec dokoukat a to mám středověké filmy velice rád. Zmiňovaná Vávrova trilogie naopak nudou rozhodně netrpí, ač sice jinak trpí probleskujícím ideovým pohledem padesátých let, když se člověk nad to povznese, nezanudí ani na chvíli a je radost na to koukat. Spanilá jízda je oproti tomu jízdou velice unylou a nevýraznou, která člověkem projde a nezanechá téměř nic. Nemám pocit, že bych se v budoucnu chtěl k tomuto filmu někdy vrátit. Velká škoda bohužel. ()
Období husitství a začátek patnáctého století mě hodně baví (film Jan Žižka, Hra Kingdom Come: Deliverence, Sapkowského knižní trilogie) a rád jsem se mrkl i na Spanilou jízdu, která krásně doplnila vše v závorce napsané. Film je komorním příběhem jednoho nižšího šlechtice a jeho osobní pomsty zasazeného (náhodou) do tohoto období. Velké ideály se vznášejí jen na pozadí, důležitý je právě osobní příběh a pomsta. Velké bitvy a rozmáchlou výpravu čekat nelze. Naopak se divákovi dostane hutné atmosféry, podpořené černobílou kamerou a výtečnými hereckými výkony. Dobře budované napětí v minimalistickém příběhu a otevřený konec jsou další body nahoru. Prakticky mám jen jednu výtku. Prostřihy na minulost hlavního hrdiny se moc nepovedly. Občas proskočí jen jakoby na pár vteřin, někdy trvá rychlé přeskakování a střihání déle… tyhle experimenty pro mě byly rušivé a klidně bych je vypustil. Film by bez nich byl ucelenější. Ale i tak nechávám čtyři spokojené hvězdy. ()
Sice to má tu atmosféru temného středověku a syrovost té doby, jenomže to je jen obal pro plytký nezajímavý a jednoduchý příběh. ()
Reklama