Režie:
J.J. AbramsScénář:
J.J. AbramsKamera:
Larry FongHudba:
Michael GiacchinoHrají:
Joel Courtney, Kyle Chandler, Jessica Tuck, Elle Fanning, Ron Eldard, Noah Emmerich, Gabriel Basso, Ryan Lee, Zach Mills, AJ Michalka, Riley Griffiths (více)VOD (4)
Obsahy(3)
Skupina dětí se rozhodne natočit film o zombie. Když v noci točí na opuštěné železniční stanici, do projíždějícího vlaku narazí auto a vlak vybuchne. Děti katastrofu přežijí a v troskách auta najdou těžce zraněného učitele místní školy. Ten je z místa vyžene za pomoci pistole a se slovy, že pokud něco někomu řeknou, vojáci zabijí jak je, tak i jejich rodiny. Děti utečou ve chvíli, kdy se na místě neštěstí objevují první vojáci. Druhý den se otřesené děti dohodnou, že film dotočí, ale že nikomu neřeknou, že byly na místě neštěstí. Mezi chlapcem Joem a dívkou Alice vzniká náklonnost, které však brání jak otec Alice, tak i otec Joea. Otec Joea totiž obviňuje ze smrti své manželky, Joeovy matky, právě otce Alice. Joeova matka zahynula při jakési nehodě v místní továrně ve chvíli, kdy vzala za opilého Alicina otce směnu. Ve městě se začnou dít podivné věci. Mizí elektronické přístroje a ztrácejí se lidé, a to včetně šerifa. Ve městě se objevují vojáci, kteří s podivnými přístroji propátrávají okolí. Město a jeho okolí trpí výpadky proudu. Joeův otec Jack brzy zjistí, že vojáci provádí jakousi podivnou „pěší operaci“, a tak na velícího plukovníka jako zástupce šerifa udeří a chce znát odpovědi. Místo nich ho však vojáci zatknou. V té době se věcně opilý otec Alice pohádá s dcerou a vyhodí ji z domu. Následně, když mu dojde, co provedl, ji pronásleduje v aute po městě. Dojde k autonehodě, při které Alice unese neznámý tvor. Když se Joe dozví, co se stalo, je rozhodnut dívku najít. Tou dobou začínají vojáci pod záminkou požáru evakuovat město. Joe se vrací v doprovodu ostatních chlapců do města a tady se uprostřed chaosu a boje vojáků s příšerou snaží dívku najít... (TV Prima)
(více)Videa (23)
Recenze (1 191)
Má to styl, atmosféru, výtečné herce a parádní triky. Je tam zakomponovaná fascinace filmovým vyprávěním i navzdory jeho prokletí (holku vždycky dostane kameraman, málokdy režisér - potvrzeno :)) a v neposlední řadě také jistá reflexe doby. Chybičky to ale má a přehlížet je nelze, podivné motivace postav a jejich chování, stejně jako logické lapsy u filmu takovéhoto kalibru přehlížet nelze. Abramsovým nejlepším filmem i nadále zůstává fenomenální Star Trek... ()
Naprostá spokojenost. Jasně, film má svoje chybičky. Scénář posbíral pár much a konec je trochu nedotažený a dalo se z něj vytřískat mnohem více. Jenže J. J. si prostě splnil svůj sen a natočil osmdesátkovýho Spielberga bez Spielberga (teda aspoň částečně). A na tom já jsem vyrůstal. Atmosféra starýho dobrýho Stevena je vynikající a nostalgie, která je navíc umocněna trefnou Giacchinovou hudbou, tak na mě působila na plný pecky. Dětský herci jsou hodně fajn, obzvláště Elle Fanning. Jenom jsem očekával, že tatík Kyle Chandler dostane víc prostoru, ale to je vlastně jedno. Hlavní je, že jsem dostal přesně to, co jsem chtěl: aspoň malý návrat do svého dětství, jehož konec na mě možná nebude působit jako kdysi E. T. a spol., ale obrovský nostalgický úsměv na tváři mi určitě vykouzlí. ()
Tak Abrams má solidně našlápnuto na post nového univerzála, který natočí cokoliv na vysoké úrovni. Super 8 není žádný nový ET (uf) a kdyby si odpustil přehnané digitální pasáže, řekl bych, že se nesnaží působit ani velkolepě. V podstatě je to jen komorní příběh kluka, jeho lásky a víry, že každý by měl odpouštět a nechat minulost být. Hlavní silou pro mě je tempo, které se stupňuje a od pomalejších prvních minut je závěr prostě skvělý a zvedá celek na ty slabší 4*. I přes nedostatek výjimečných momentů nemám dojem, že ta látka šla natočit lépe a poutavěji. PS: zombie-horor točený během filmu u těch závěrečných titulků člověka udrží velmi snadno:) ()
E.T. mimozemšťan + Cloverfield + bežná rodinná dráma. Okolo tohoto filmu boli také tajnosti, že to v konečnom dôsledku určite mnohých ľudí prekvapí. Prekvapí to hlavne svojím štýlom spracovania a možno aj nemilo. Jedná sa tu znovu o problém ako tomu už bolo v mnohých iných prípadoch - nejasné zameranie na diváka. Pre detského diváka to je častokrát hrozivé ale aj uťahané. Pre dospelých tiež nie je najšťastnejšia voľba to všetko snímať z pohľadu malých naivných detí. Hlavne keď to ku koncu začína tlačiť na emócie a podobá sa to na E.T.-ho . U mňa to tvorcom neprešlo. Záver je jednoducho smiešny. Málo napatia, málo akcie a málo vtipu. Na druhú stranu však dobrá hudba, za zanedbateľný rozpočet veľa muziky (vypadá to jednoducho draho) a atmosféra 80tych rokov. Pozerateľné, ale čakal som viac. ()
Galerie (45)
Zajímavosti (23)
- V počítačové hře "Portal 2" se jako bonus nachází interaktivní trailer k filmu. Hráč má v této atmosférické ukázce možnost prožít úvodní nehodu vlaku z vlastního pohledu až do tajemného otevření poklopu. (Neuge)
- V zombie hororu, který točí hlavní postavy filmu, pochází nákaza měnící lidi v zombie z továrny Romero Chemicals. Jedná se o odkaz na otce subžánru zombie hororů George A. Romera. (JardaBauer)
- Jako teenageři byli J.J. Abrams a jeho přítel Matt Reeves najati Stevenem Spielbergem, aby restaurovali některé z jeho amatérských filmů točených na Super 8mm filmovou kameru. (Brousitch)
Existují v zásadě dva způsoby, jak zkombinovat dva a více žánrů ve filmu: buďto se nekompromisně smíchají dohromady (tzn. „protřepat, nikoli jen zamíchat“) jako ve sci-fi westernu Kovbojové a vetřelci, ale vedle toho existuje i mnohem drzejší a rafinovanější způsob postupného přechodu z jednoho žánru do dalšího (tzn. „zamíchat, ale neprotřepávat“). Názorným příkladem tohoto postupu je Super 8, který přepne z romerovského zombie hororu do katastrofického filmu a z katastrofického filmu do válečného thrilleru. Podobný kousek provedl Kevin Smith ve snímku Red State, kde natřikrát zalomil příběh z teenage komedie přes hixploataci do policejního thrilleru, mnohem známější případ tohohle přístupu je ale slavné zalomení z gangstersky do upírské akce v Od soumraku do úsvitu a podobný, byť ne úplně vřele přijatý zlom v Sunshine ze sci-fi do hororové naháněčky. V tomto ohledu tedy Kevin Smith a J. J. Abrams přeřadili na vyšší rychlost ze dvou na tři žánry, přičemž ty důvody pro tyhle zlomy v příběhu mohou jít od snahy vypořádat se s diváckým očekáváním a uhnout tam, kde film ztrácí spád, protože se divák začíná rozkoukávat (Smith), anebo prostě nostalgická touha sešít film z oblíbených žánrů a přístupů jako u Abramse, který se vzdor svému mládí a progresivitě vždycky tak nějak obracel do minulosti (série Star Trek ani Mission Impossible nespadly z nebe) a navíc vždycky inklinoval k seriálům, a tudíž i své filmy rozřezává na segmenty po vzoru jednotlivých dílů. Super 8 tenhle trojí zlom ze zombárny přes katastrofák do válečnýho filmu na mnoha místech tematizuje: režisér Charles Kaznyk je permanentně posedlý „produkční hodnotou“, která by jeho zombárnu, což je de facto guerillový low budget žánr, přesunula do vysněného áčkovějšího světa katastrofáků (srážku vlaků) či válečných thrillerů – z natáčení filmu do filmu samotného, v němž se hrdinové octnou. Dále se v každém žánru objeví nějaká nová postava, a tomu odpovídá i hudba Giacchina, která operuje vedle chlapcova leitmotivu se třemi dalšími tématy – při natáčení zombárny se seznámíme s Alicí (romantická We'll Fix It in Post-Hast), při katastrofě s monstrem (nervozní legato smyčce z Aftermath Class) a na konci s vojáky (pochodový staccato žestě z The Evacuation of Lillian tvořící záměrný kontrapunkt k tajemnému monstru). ____ Vedle obyčejných filmů existují ještě tzv. filmy o filmu, které lze rozdělit do tří skupin: autoreferenční filmy komentující sama sebe, meta-žánrové filmy komentující žánr a na úplné špici filmy komentující celé dějiny kinematografie. Pro někoho to bude asi překvapením, ale Super 8 patří na tu špici, protože každý ze tří žánrů, z nichž sestává - válečný thriller, zombie horor kroucený na Super 8 mm formát a katastrofický film s digitálním monstrem - koresponduje s jednou ze tří největších a nejzásadnějších událostí v dějinách kinematografie, které nenávratně změnily její chod - první světovou válkou, nástupem televize a digitální revolucí. Neexistuje nic, co by ovlivnilo kinematografii více - první světová válka, která ochromila filmovou výrobu v evropských zemích, znamenala definitivní nástup raných hollywoodských studií a přesun těžiště filmové výroby do Ameriky, kde zůstalo dodnes (nebýt první světové války, točí se dneska mainstream ve Francii nebo Itálii); o vlivu televize asi není pochyb, podle některých jsou třeba dnešní televizní seriály co do progresivity daleko před filmy; a konečně digitální revoluce, která na rozdíl od jiných technologií infikovala kinematografii skutečně skrz naskrz ve všech směrech od produkce přes distribuci po promítání. Není Super 8 ve skutečnosti o všech těchto třech událostech, které jedinečným způsobem shrnuje? Každý ze tří žánrů totiž odpovídá jednomu období - digitální revoluci obstarává monstrum spjaté s katastrofou vlaku (Super 8 podobně jako Monstrum, který Abrams produkoval, odsouvá monstrum stranou, vlastně jej až do konce téměř nevidíme, díky čemuž dělá z monster-filmu katastrofický film, jinak řečeno monster-film bez monstra); analogové éře televize odpovídá natáčení romerovského zombie filmu a vůbec všechny ty známý propriety ze 50ek až 70ek jako časové umístění filmu, natáčení na Super 8 mm formát, miniatury vláčků nebo Area 51; a první světová válka koresponduje s válečným thrillerem a příjezdem U.S. Air Force. Takovýto komentář k zásadním zlomům v dějinách kinematografie nepodal snad ani Godard ve svém proslulém video eseji Histoire(s) du cinéma. O jeden level níže pak stojí filmy komentující žánr, například komentář k evoluci zbraní v akčním filmu nám poskytuje Jokerova výměna pistole za brokovnici a brokovnice za bazuku v honičce z TDK, což je parafráze scény z Pulp Fiction, kde Bruce Willis projde po hierarchii kladivo, baseballka motorová pila až ke kataně. A ještě o jeden level níž jsou filmy, které nekomentují ani dějiny kinematografie, ani žánr, ale pouze sami sebe, což vypadá zdánlivě sofistikované, ale ve skutečnosti je to nejméně důmyslné a také značně egoistické - třeba Moulin Rouge okomentuje sama sebe uvnitř jednoho z rozverných čísel, jímž se snaží kabaretiéři přimět vévodu k zafinancování nového čísla: „Bude to velkolepá erotická scéna, která bere dech. Násilná, zvučná. Obrovský, lukrativní, gargantuovský počin. Smyslová extáze, báječná a velkolepá! Žádná slova v našem jazyce nemohou popsat tuto skvostnou událost! Oněmíte úžasem.“ Ačkoliv by se tedy mohlo zdát, že se Super 8 obrací k dětskému střihu spielbergovských filmů a oživuje mrtvolu, která je dávno v prachu, což ostatně pochopil i sám Spielberg přesunem k ryze dospělým filmům jako Minority Report nebo Mnichov, ve skutečnosti je Super 8 nesmírně důmyslným dílem - jednak žánry neprotřepává, ale pouze míchá, čímž trumfuje i samotného Bonda, druhak podává komentář k celým dějinám kinematografie a jejím zlomům. () (méně) (více)