Režie:
Mike LeighScénář:
Mike LeighKamera:
Dick PopeHudba:
Gary YershonHrají:
Jim Broadbent, Ruth Sheen, Lesley Manville, Oliver Maltman, Peter Wight, David Bradley, Karina Fernandez, Phil Davis, Imelda Staunton, Eileen Davies (více)Obsahy(2)
Kolem šťastného manželského páru obíhají nešťastné a osamělé životy jejich přátel a příbuzných. Jako jejich důvěrníci vidí do jádra všech jejich zamotaných životů, do jejich přátelství a osamělosti, do naděje a zoufalství, do vzniku nového i zániku starého. A to vše by bylo v pořádku, pokud by se jedna neprovdaná kamarádka nezamilovala do jejich syna. Režisér Mike Leigh, šestkrát nominovaný na Oscara, občas přezdívaný jako "antropolog s kamerou", přichází s další skvělou studií lidských osudů. A v čase, který se odehraje ve filmu, mu na to stačí jeden rok. (Aerofilms)
(více)Recenze (154)
Vlastně nevím kolik tomu dát, ale byl to příjemný zážitek. Je hezké vidět film, kde postavy a situace nejsou šablony. A mám rád komorní filmy. Mám rád scény, kde se nic moc neděje, ale je to udělané tak, že uvidíte jejich zajímavost. ()
Režisér divákům vzkázal, že nechává na nich, zda budou film vnímat jako optimistický, nebo pesimistický. Já si nevěděl rady. Nešlo mi navázat citové spojení s dvojicí šťastlivců uprostřed spřátelených trosek - svaté Gerri a jejímu manželovi jsem přál nějakou tu manželskou krizi, krupobití na zahrádce nebo aspoň zakoktávání při ostrovtipných promluvách. (I když mít za snachu někoho jako Katie....) Nakonec jsem došel klidu díky příspěvku JITKYCARDOVÉ : "Dvojhvězda uprostřed je stejně vyhaslá jako všechny její družice." Ano, tak nějak to možná staroušek Leigh myslel.... ()
Film je spíš o ničem a to navíc o ničem, které moc nebaví. V průběhu toho jednoho roku se bezcílně potloukáme zahradou, kde naši zralí manželé ryjou záhonky a vedou poněkud děsivé dialogy. Plká se nejen v exteriérech, ale zejména uvnitř, na jakoby jednom nekonečném večírku. Neustále zakopáváme o nějaké ty láhve s vínem, nedopité či pilně vyprazdňované sklenice, trochu mi to připomnělo vtipný marketing v českých Bobulích. Co se týče samotné dynamiky, je jasné, že tempo seniorů a jejich volnočasové aktivity budou spíš relaxační, obzvlášť pokud se stále jedná o pracující lidi. Marně ale hledám důvod, proč být do toho zatahován, jaké poučení si vzít z kontroverze výše popsané dějové linky, čím se nechat prostoupit. Aby nevznikl dojem naprosté negace, "Další rok" není vyloženě nudný nebo snad hloupý, ty dvě hodiny se dají v kině v pohodě usedět a přímo otravovat byste se nemuseli. Nicméně nevím, nakolik je pravděpodobné, že ve vás uvízne, bude komediálně bavit, či dramaticky drásat. A to i přesto, že postavy jsou rozepsány uvěřitelně, psychologicky to také není vycucané z prstu, ale je za tím skutečná zkušenost. Navíc velmi dobré herecké výkony vše jen umocňují. ()