Režie:
Andrew DominikScénář:
Andrew DominikKamera:
Chayse IrvinHrají:
Ana de Armas, Bobby Cannavale, Adrien Brody, Julianne Nicholson, Xavier Samuel, Lucy DeVito, Sara Paxton, Garret Dillahunt, Scoot McNairy, Toby Huss (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Norma Jeane Mortenson (Ana de Armas) patřila v šedesátých letech mezi nejkrásnější modelky a herečky amerického stříbrného plátna. Muži po ní doslova šíleli. Ačkoliv si žila pohádkovým životem, veřejnost nic nevěděla o jejích těžkých traumatech z dětství, která si stále nosila sebou a nevěděla nic ani o drsném filmovém světě, kde se nejen za role platilo sexem. Tento snímek nastavuje skrze životopisné drama Marilyn Monroe nekompromisní zrcadlo poválečnému americkému filmovému průmyslu. Průmyslu, který nejednu ze svých hvězd nakonec úplně zničil. (Big Bear)
(více)Recenze (362)
A já si říkal, že biografický snímek o životě Marilyn Monroe s Aničkou de Armas v hlavní roli snad nemůže neuspět a mohl by Netflix zase vrátit k platformě, která ty svoje velké očekávané filmy zvládá nějak točit. Jestli byl Grey Man zklamáním, tak Blonde bolí ještě o kus více. Ana de Armas přitom svoji dost možná i životní roli zvládá velmi dobře a několikrát mě vskutku potěšila. Ta dívka je sladká a hrát opravdu umí.. Životopisné filmy jsou vesměs šablonovité, protože zkrátka všechny ve své podstatě chtějí odvyprávět ten jejich životní příběh. Velmi snadno se tak stane, že snímek má pořád takové stejně chladné tempo a vesměs pořád přešlapuje na místě. Ani asi nejde o zajímavost života dané osoby, ale o šikovnost tvůrců si s tématy pohrát, ještě lépe je přenést nějakým poutavějším způsobem. A kde to nepůsobí tak svěže, tak doplnit nějakým netradičním vizuálem či zkrátka něčím extravagantnějším.. Ano, narážím na letošní životopisnou pecku a vůbec jeden z nejlepších filmů roku - Luhrmannův Elvis. Ale tam jde o daleko zkušenějšího režiséra s jasně osobitým stylem dělání filmů. To se může Andrew Dominik jít klouzat, stačí si jen vzpomenout na jeho poslední snímek "Zabít tiše" a nenávidím sám sebe, že jsem od Blondýnky vlastně čekal něco více. Je ve finále neuvěřitelná škoda, jak jsou vynikající herecké výkony v čele s Aničkou (i ten Cannavale zahrál famózně) utopeny v uchylných střípkách z života MM. Za jedinou zajímavě pojatou pasáž paradoxně považuji ten potrat, jehož nepříjemnost je pozvednuta kreativním pojetí záběrování. Jinak veškeré pikantnější scény jsou pro mě až nechutné a pro příběh zcela irelevantní. Štáb dostal povolení si Anu svlékat dle chuti, a tak není o scény na hoře bez nouze. Jen by s tím detailováním na hereččiny exotické bradavky místy mohl šetřit. Nerozumím tomu, ať se snímek snaží několikrát pokládat nějaké otázky nebo rozvířit některá zajímavější témata, vše je pokaždé utopeno stejným způsobem. Chybí mi tak vize, nosnější kompozice, jež by jednotné střípkovité scény vázal k sobě. Jsem zklamán.. Filmová kariéra? We do not care, but aby dostala roli musela roztáhnout tomuhle a tomuhle. Hudební kariéra? We do not care, but.. Kde je ten Kennedy? Jasně nikdy není čas ukázat všechno, ale ve téměř třech hodinách a tolika přešlapovačkách je to neodpustitelné. Nechápu, co to mělo o postavě MM říct, ale pro mě z toho nevychází dobře nikdo. Nezaslouží si to, ale při vzpomínce na Aničku v blonďaté paruce se po pár hodinách od vidění slituji, ale pořád jsem smutnej. 45% ()
Film rozhodně není pro každého, čistá artovka. Režisér projekt pojal po svém, jde vidět spousty kreativity a rozhodně je snímek odlišný od spousty životopisných snímků. Mě to však vůbec nesedlo. Zmatený střih který skáče časem aniž by divák stihl něco registrovat, přišlo mi to kolikrát jako generátor náhodných scén. Kdo neznal trochu život Marilyn tak musel být zmatený. Já viděl aspoň jeden dokument a takže jsem se občas chytal. Nicméně Monroe je tak kontroverzní osoba že bych rád "klasický" životopisný snímek, což se nestalo. Film je i dost zaujatý a byť to MM měla extrémně složité ( stejně jako všechny herečky, potažmo ženy té doby) a rozhodně nebyla duševně zdravá, je nám zde zobrazená jako oběť která vlastně za nic nemůže. Ano film je pojat z jejího pohledu ale i tak se neubráním zklamání. Ana de Armas se však do toho ponořila, dlouho jsem nevěděl zda už to není možná moc ale nakonec si myslím že podala velký výkon. Ostatní herci byly spíše jen křoví. Kontrovezrní film kde se nebudu divit žádnému hodnocení, někdo může být nadšen, někdo znuděň a věřím že se najedou i lidé kteří snímek přímo odsoudí. 2 hvězdy jsou za mě akorát, přece jenom děj mi tam opravdu chyběl. ()
Andrew Dominik nepochopil zásadnú pravdu. Menej je niekedy naozaj viac. Povolil uzdu a forma prebrala oťaže filmu nad obsahom na plnej čiare. Útočí na pocity, na prežívanie, no film sa po istom čase stáva karikatúrou nie len seba samého, ale aj karikatúrou na život Normy Jean. Dostávame sa tak k tomu, že film je jednoducho príliš nekonzistentný, nekoherentný. Divák, ktorý nevie nič o živote Marilyn Monroe sa z filmu ani nič nedozvie, nedokáže povedať, čo sa vlastne deje (aj vďaka častému snovému aspektu), kto je na obrazovke a kde v deji sa vlastne nachádzame. Režisér má právo zobraziť všetko ako chce, ale pri Blonde sa často pýtate samého seba, bolo práve toto nutné, ako toto filmu prospieva, kam nás toto posúva ? Ana de Armas hraje ako o život a často je s Marilyn jedna k jednej, ale ani jej výkon filmu nepomáha. Postupom času je jej postava tak otravná a patetická, že síce chápem režisérov zámer, ale pôsobí to vážne skôr ako hyperbola (čo nie je vždy na škodu) ako príbeh o reálnej osobe. Aby som však len nekrivdil, Ana hraje so všetkým čo má. Chápem prečo si vybrala túto rolu, malo ísť o „statement” rolu a do istej miery aj pôjde, no možno v inom smere ako ona a jej tím očakávali. Čo sa týka nepríjemných okamihov a nadbytočnej nahoty, je tam toho dosť a s pribúdajúcimi minútami je menej a menej patričná. Natočený film to je ale precízne a kamera vie byť veľmi hravá. Som si istý, že keby že sa nad filmom zamýšľam ešte viac, uvedomil by som si ešte veľa veci. Rozmýšľať nad ním viac však nechcem a tu by som to ukončil. ()
No...co s tím? Vůbec nevím, jak s tímto filmem naložit. Chápu, že je to natočené podle knihy, která je očividně plná drbů...Asi začnu tím dobrým. Nejlepší na celém snímku je jednoznačně kamera, za mě až 10/10, skvěle dotváří důležitost každé scény. To je asi tak všechno z toho dobrého. Ten, kdo čeká, že se podívá na životopisný film o Marilyn Monroe, tak se plete, žádný příběh jej vlastně nečeká...a to by mi ani nevadilo, jelikož u Elvise se o to snažili a dopadlo to katastrofálně. Takže to, že je to vlastně takový útržkovitý až psychologický snímek o mizerných životních situacích jedné osoby, to by mi vůbec nevadilo, ale to, co mi opravdu vadí, je to, co z ní tento film udělal. Doufala jsem, že to nebude film, který bude popisovat celý její život od dětství až po smrt (což se vlastně povedlo), ale čekala jsem, že se zaměří na něco konkrétního nebo alespoň na to kontroverzní v jejím životě (jinak by opět vznikl jen další nudný film o slavné osobnosti), což už se úplně nepovedlo. Když pomineme to, že Marilyn podle tohoto snímku žila v polyamorii a čekala dítě s Charlie Chaplinem mladším a jeho bisexuálním přítelem, tak Marilyn vlastně (pořád se držíme toho, jak ji vykreslil tento snímek) byla člověk s poruchou osobnosti, který trpěl akutními úzkostnými stavy, byla na hranici svéprávnosti, každý člověk, kterého potkala (kromě milé letušky v letadle) s ní jednal jako s kusem ho*na (včetně prezidenta Spojených států, který se nechal orálně uspokojit během telefonátu ohledně žen, které sexuálně obtěžoval) a měla IQ houpajícího koně. Až mě za ni mrzí, jak moc slabého člověka z ní udělali. Možná jsem jen celý film nepochopila...podle mého názoru to šlo rozhodně udělat lépe, a i když Marilyn nebyla nejostřejší tužka v penálu a byla dost naivní, tak to nebyl člověk, který mluví ("daddy") a přemýšlí jako 14letá holka, která věří, že najde pravou lásku. Fakt velká, velká škoda. Objevily se tam scény, které byly naprosto špičkové, 10 z 10, ale bohužel celkově je to tak na 2*. ()
No... tento film je těžce kritizován a po jeho shlédnutí musím uznat, že chápu proč. Nejdříve asi k pozitivům. Ana de Armas je fantastická. Sice nevypadá jako Marilyn, ale naprosto vystihla její křehkost a rozpolcenost. Je vidět, že do toho dala opravdu všechno. Je to krásně natočené, sice trochu nechápu to neustálé přeskakování z černobílé do barevné, nějak mi úplně unikalo, proč se takto rozhodli, ale budiž. Dále krásný soundtrack, ale tím bohužel pozitiva končí. Ta délka je opravdu brutálně přemrštěná. Vůbec nemám problém s filmy do 3 hodin, ale musí si to ten film zasloužit. Tady si to nezasloužil, takže se to opravdu táhne. Ale asi pro mě největším zklamáním je, že to vlastně není vůbec životopis, ale fiktivní shrnutí jejího života. Proto se prám, co má tohle člověku dát?? Proč natáčet film o skutečné osobě, inspirovaný předlohou s fiktivním vyprávěním MM života? Nejen, že to ztrácí na pozornosti a zájmu, ale navíc je to celkem urážející, vzhledem k tomu, že se film tváří, jakože to takhle bylo a bude spousta lidí, kteří nebudou mít šajna, že to není pravda. Navíc mi i dost vadilo jak často byla Armas nahá (ne, že by se měla za co stydět), ale zase, důvod? Celkově to na mě působilo že než aby to bylo natočeno i pro Marilyn, takže to bylo spíše proti ní a ukázat jí v co nejhnusnějším světle (např. scény s nenarozenými dětmi apod). Bohužel ve srovnání s nedávným Elvisem tohle tedy není stejná trefa do černého. ()
Velice zdařilý psychologický náhled do světa emočně nestabilní osobnosti, jež Marilyn Monroe - zcela bez debat - byla. Nádherné montáže a atmosféra. Škoda, že pod filmem není podepsaný David Lynch, pseudocinefilové by si pak neškrtli. ()
Po Elvisovi další, pocitově tak šesti hodinový film, kterej dá obrovskou námahu vůbec dokoukat. ()
Těžký art a nepříjemný film, zejména ve své druhé polovině. Ana předvádí nadstandartní výkon, ale pro typického diváka je to dost těžko stravitelné. Spousta hračičkování s barvami, změnami filmového formátu apod. Z ranku osobních filmů velkých režisérů na Netflixu ještě pořád nikdo Romu nepřekonal. ()
Film ukazuje obrovské ambície byť iný, artový, možno trochu noir a pre intelektuálov. Podľa mňa sa mu to nedarí v žiadnom z týchto aspektov, a navyše prehnanou stopážou iba zbytočne zdržuje a nudí. Ana de Armas hrá, ako keby chcela vyhrať Oscara najbližšie dva roky, ale úprimne nie som úplne presvedčený, či až tak dobre hrá a iba jej postava je divná, alebo hrá trochu horšie, ako som u nej zvyknutý. Každopádne jej nomináciu prajem, ale verím, že nevyhrá. Nahota mi prišla zbytočná, ale asi to malo symbolizovať jej odhalenie svetu a divákovi a jej zraniteľnosť. Takže Blonde nie úplná katastrofa, ale najmä kvôli dĺžke pomerne zbytočnosť. 6,4/10. ()
"Není to životopisný film, není to realita, je to fictional portrait!" Rozumím, autoři si dali záležet, aby to zaznělo ve všech propagačních materiálech, rozhodně to ale není omluvenka pro tenhle špatně napsaný, pozérský a zmatený shluk scén, které chtějí být strašně velké "umění". Je mi úplně jedno, že drtivá většina věcí ve filmu, byla v realitě třeba úplně jinak, žádný film totiž nemá povinnost se držet reality. Co mi jedno není, je scénář hlavní postavy, aneb vezmeme skvělou herečku a necháme ji zahrát plochou postavu, která má 3 výrazy a 2 emoční stavy. Nevím, jestli to autorům nikdo neřekl, ale točit fikci neznamená snažit se udělat hlavní charakter co nejvíc nesnesitelný a unlikable, spíš mi to přijde kontraproduktivní. Navíc fikce dává možnost obraz hlavní postavy klidně i přibarvit k lepšímu a vyvolat k ní třeba soucit a pochopení a pak by její osud měl na diváka třeba takovou věc, jako je "emoční dopad". Všude se píše, jak je film depresivní, ale na mě nedokáže působit depresivně osud bytosti, u které nevěřím, že je reálná lidská bytost. Moc tomu nepomáhá, že film jaksi postrádá hodně kontextu, hlavně ve vztahových částech, ale zase oceňuji inovátorský přístup "Tady máš scénu, co k ní vedlo a jaké jsou její následky, si domysli sám, my teď přeskočíme v příběhu úplně jinam“ anebo to tam bylo a já to jenom zapomněl, protože film má asi tak 6 hodin. Vizuální stránku a kameru nechám být, autoři se nad tím očividně hodně naonanovali, narativ a atmosféru to sice většinou nepodporuje, ale whatever, dívá se na to pěkně a v kombinaci s kostýmy a výpravou je to jediné hmatatelné plus… ()
Kdo viděl některé z ,,životopisných,, filmů o Marylin i její filmy, a má možnost porovnat nejen tuto tzv. fikci, zůstává poněkud na rozpacích. Zbytečně dlouhé, zbytečná vata. Ana de Armas přiznávám byla místy od Normy Jean k nerozeznání, za což lze také poděkovat dobré práci maskéra, předvedla ale neskutečně výborný herecký výkon, ale pak už jsem chvílemi nedokázala brát tu rovinu neštastné, opuštěné, zakomplexované, psychicky narušené, ublížené a zneužívané křehké ženy vážně. Jak se říká všeho moc škodí? No, je to film o krásné, ale duševně nemocné dívce a ženě a špíně, která v Hollywoodu panovala a panuje. MHCB ()
Pro mě byla Marilyn Monroe ta, které se větrem zvedla sukně a blondýna, která otravovala vzduch ve skvělé komedii Někdo to rád horké. Byla jsem i zvědavá na její životopisný film, který měl vyplnit mé vědomostní nedostatky o této celebritě své doby. Ovšem, nedostatky zůstaly z velké části nevyplněny. Přes velice silný začátek filmu jsme se bohužel dostali do agónie, kterou ukončily závěrečné titulky. Velkou část filmu jsem netušila, zda se společně s Marilyn nacházím v realitě, nebo točíme film nebo máme halucinace. I přes celkovou délku filmu, která atakuje skoro 3 hodiny, jsou některé momenty utrápeného a ne zrovna šťastného života Normy Jeane vynechány (začátky u filmu, první nutné manželství, práce v továrně na padáky, podpora vojáků v Koreji ...) nebo případně pozměněny (Charlie Chaplin, Jr. zemřel až 6 let po Marilyn, těhotenství s dvojicí Chaplin Robinson, poměry s různými muži). Obrovské plus filmu je ovšem výkon herečky Any de Armas, jen za ten dám 2*, jinak bych byla daleko méně velkorysá. ()
Skvostná Ana de Armas v příšerným filmu, který nedrží vůbec pohromadě. Ba co víc, on se o to ani nesnaží. Život jedné z nejslavnějších žen historie a totálního sex symbolu od svý doby po současnost je zde vyobrazen jako skoro 3 hodiny (!! 3 HODINY!) trvající sled pěkně natočených scén, které ale nedrží spolu. Jako film Blondýnka pak selhává na těch nejzákladnějších věcech. Neznáte dopodrobna její život nebo filmy? Máte smůlu, budete v tom mít guláš a po hodině se budete prát, aby jste to nevypnuli. Skvělá Anička v budoucnu na Oscara dosáhne, herečka je to skvělá, ale ne jako Marilyn Monroe. A je nejsmutnější, že ona za to nemůže, naopak je tím jediným dobrým, co film nabízí. A jako jediná drží film nad vodou koukatelnosti. Ale do do pr*ele, má to skoro 3 hodiny! ()
Stejně jak česká Džambulka co se upila k nedůstojné smrti, i MM byla také vlastně psychycky narušený nevyzrálý jedinec, co do světa showbussinesu vlastně vůbec nehodil. A taky to tak dopalo. Tenhle pohled do soukromí mě ani moc nebavil, ani se mi nelíbil (4:3 - tenhle formát už je pravěk). Ty dvě hvězdy jsou za hereckej výkon - to jediný bych pochválil. ()
Neskutečně depresivní podívaná. Chudák Norma... Skvělá Ana, úžasně depresivní hudba, ale mám z toho smíšené pocity. ()
Pocitový film podle knihy Oatsové soustředěný na její prožívání světa a sebe v něm, který ovšem mnoho nového o Marilyn Monroe neřekne. ()
Nečekal jsem žádnou komerci ani klasický životopis. I když se tvůrci ohánějí jakousi verzí životopisu. Tohle ale bylo cosi nezařaditelného. Zrovna v tomto předvolebním období bych to nazval štvavou kampaní. Proti Marilyn. Film mapoval ve zkratce její celý život, ne jen nějaké období, a přesto zde nebylo nic pozitivního, žádné štěstí a radost. Ani záblesk. Blýskalo všude jen šílenství, horrorová atmosféra a dementní chování postav ve chvílích, kdy nešlo o žádné psychické vize. Střídání barva/černobílé nebo široká/úzká obrazovka mě opravdu nenaplnilo uměleckými pocity a přesto vidím, kolik lidí dosáhlo po filmu očistu mysli. O délce filmu nebudu hovořit, nepomohla by ani poloviční verze, stejně jsem musel přetáčet a ani to nepomohlo. Pořád nemohu strávit nálepku artu a uměleckého filmu a hned mě napadá klasika Císařovy nové šaty. I hovnu můžeme tleskat. A já veřejně prohlásím, že je to pouhá sračka. Tohle jsme si nezasloužili (já ani Marilyn)! ()
Hodně slabé, snaha režiséra o artové pojetí zcela pohlcuje cely film, kde postavy jsou spíše karikatury. Ana de Armas se opravdu snaží, jelikož jde o jeji, zřejmě, životní roli, ale nestačí to na průměr. ()
Krásný výkon Any de Armas, kvůli které stojí každá vteřina za to, nádherná hudba, spousta nápaditých tvůrčích řešení. Jako celek je film bohužel rozklížený a lehce přeplácaný, protože si režisér spíše ujíždí na své vizi a formálních třpytkách než aby vytvořil komplexní obraz americké ikony. Nic proti tomu, náladově i pojetím je film perfektně soustředěný a emoce v něm rezonují silně. V nuzné kategorii životopisných filmů jde o jeden z nejvýraznějších portrétů, na který by se rozhodně nemělo zapomenout. Ale přece jen je to trochu promarněná šance. Jako kdyby Baz Luhrmann vysadil antidepresiva. Přesto silný zážitek, který si zasloužil velké plátno. 7/10 ()
Andrew Dominik zase po dlouhé době něco natočil. A jak to dopadlo vše špatně. Ana a její stavy a tak dále. Film se strašně moc vleče nemá ten správný směr, nezábavné takové až depresivní.Film který má skoro tři hodiny tak, je velká nuda.Další shlédnutí dopravdy už ne . 50% ()
Reklama