Režie:
Victor FlemingKamera:
Harold RossonHudba:
Franz WaxmanHrají:
Spencer Tracy, Freddie Bartholomew, Lionel Barrymore, Melvyn Douglas, Charley Grapewin, Mickey Rooney, John Carradine, Oscar O'Shea, Jack La Rue (více)Obsahy(1)
Film je především příběhem malého chlapce Harveyho Chayna. Jeho otec je milionář, ale na jeho výchovu nemá čas. Harvey se proto chová ke svému okolí povýšeně a arogantně. Při plavbě do Evropy vypadne ze zaoceánské lodi. Naštěstí ho zachrání rybář Manuel (Spencer Tracy) a vytáhne ho z moře na rybářskou bárku, které velí zkušený kapitán Disco (Lionel Barrymore). Chlapec se přes počáteční nedůvěru seznámí s ostatními rybáři a s Manuelem má takřka otcovský vztah. Učí se poslouchat, pracovat a být nejen správným rybářem. Je jasné, že po třech měsících na lodi se jeho charakter změní k lepšímu. Najde si ale opět cestu ke svému otci? (worm14)
(více)Recenze (35)
Nádherný dobrodružný příběh, se kterým jsem neměla nejmenší problém, čas od času si ráda nazuji dětské střevíčky a stanu se malou holkou na rybářské lodi.. Freddie Bartholomew jako rozmazlený Harvey „napřesdržku“, ovšem jakmile přepadne z paluby do moře, začne se odvíjet krásná, hluboce lidská, dojemná záležitost.. Mladý Spencer Tracy v roli prostého Manuela vynikající, hned bych se nechala adoptovat.. Zcela zapomenutá filmová perla, v rámci žánru „dobrodružství pro kluky“ hodnotím plnou palbou, byla jsem na té lodi s nimi a houpala se na vlnách.. ()
Nějak jsem si nebyl jistý, co čekat od filmu pro děti, který je starý bezmála osmdesát let. No, nakonec jsem byl velmi příjemně překvapený z toho, co jsem viděl. Tohle je film, který není nutně hezký, příjemný, ale má vyhrocené momenty, která tu fungují. Tohle je jeho nesmírná síla, stejně jako herecké výkony, díky kterým přetrval až do současnosti a je stále zajímavý. ()
Stateční kapitáni byla v dětství moje oblíbená knížka, proto první, co mě (nepříjemně) překvapilo je, že věk hrdiny se zde posunul o pět let níž. Z toho důvodu je naopak pozitivní rozdíl oproti předloze, že se Harvey motá spíš okolo starších členů posádky a ne svého vrstevníka Dana jako u Kiplinga. V podstatě se ten příběh dost posunul, kniha byla o přátelství dvou kluků z různých sociálních vrstev, tohle se spíš zaměřuje na narušený vztah otec/syn a postava Spencera Tracyho je tu zásadně zvýrazněná. To nemyslím jako výtku, jen to podotýkám. Navíc vzhledem k dobovým konvencím by to, co v knize fungovalo, zřejmě ve filmu působilo dost měkce. Škoda že jsem ten film neznal před nějakýma deseti lety, protože je to ve svém žánru skutečně skvělá práce. Nečekal jsem to. ()
Veľmi vyzretý detský, respektíve mládežnícky film. Ukazuje nápravu rozmaznaného chlapca, ktorý je však ešte vo veku, v ktorom je to akceptovateľné a vinu nesú rodičia. Harveyho otec ale nie je záporná postava, ktorá sa na konci uvedomí a všetko skončí šťastne, je to inteligentný sympatický chlap, ktorý iba nemá čas. Čo samozrejme neznamená, že to neskončí šťastne, že...Poteší snáď každý záber na mori, vždy pôsobia na svoju dobu dôveryhodne a niekedy až úžasne. Film ukazuje aj ten najhlbší smútok, aký môže dieťa zažiť a vysvetľuje ho taktiež svojmu publiku veľmi inteligentne a nevtieravo. Takže dá sa povedať, že americké deti 30. rokov mali v kinách väčšie šťastie ako tie dnešné, ktoré sú buď vychovávané filmami polopate, alebo vôbec. ()
Výchova zpovykovaného synáčka hrdiny kapitalistické práce v lůně dělnické třídy. Trochu podivný námět. Hm, od předlohy, pamatuji-li si ji dobře, se tato adaptace liší. V knize je Harvey výrostek, zde chlapec, Manuel byl v románě vedlejší postavou - Harveyův kamarád a mentor na lodi byl Diskův syn. Je to celé předžvýkané Hollwoodem, zalité sentimentem a cukrované pathosem. Ale některé scény z lodi jsou kouzelné a celý film zachraňují. ()
Galerie (51)
Zajímavosti (10)
- Spencer Tracy nenáviděl svůj herecký výkon do doby, než byl nominován na Oscara (a zvítězil). (Kulmon)
- Tracymu se nelíbily kudrnaté vlasy, ze kterých si mnoho přátel dělalo legraci. Joan Crawford Tracymu přezdívala Harpo (podle kudrnatého Harpo Marxe). (Kulmon)
- Jeden z posledních filmů Lionela Barrymorea, než z něj artritida udělala mrzáka. V následujícím roce vystupoval v Caprově filmu Vždyť jsme jen jednou na světě (1938) o berlích. Později byl upoután na kolečkové křeslo. (Kulmon)
Reklama