Režie:
Babak NajafiScénář:
Babak NajafiKamera:
Simon PramstenHrají:
Sebastian Hiort af Ornäs, Eva Melander, Kenny Wåhlbrink, Miran Kamala, Martin Wallström, Sebastian Sporsén, Emil Kadeby, Adrian Ringman (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Sebbemu (Sebastian Hiort af Ornäs) je patnáct a žije s matkou (Eva Melander) v bytě, který je skutečně velmi malý. Sebbe dělá, co může. Údery nikdy nevrací. Miluje svou matku, protože jinak ani nemůže. Uteče na smetiště a v jeho rukou začnou ožívat mrtvé věci. Má sílu tvořit. Tady je svobodný, ale sám. Jeho odstup narůstá stejným tempem, jakým se jeho svět scvrkává, až nakonec jednoho dne je zcela izolován, jen se svou matkou. Selže-li i ona, vše ostatní zmizí.
Babak Najafi (1975), švédský režisér a scenárista íránského původu, vystudoval Univerzitní školu filmu, rozhlasu, televize a divadla ve švédském Stockholmu. Po studiích natočil několik dokumentů a krátkých hraných filmů - např. Rasten (1999), PAVLOVY NAROZENINY (Pablo's Birthday, 2002) či ELIXÍR (Elixir, 2004). Snímek SEBBE (2010) je jeho prvním celovečerním filmem.
(ČSFD)
Recenze (35)
Zlinfest 2010: Podobný námět jako u belgického snímku Regata. Sebastian žije v nelehkých sociálních podmínkách pouze s matkou, která si ráda vypije. Zanedbává školu, kde je terčem posměchu a šikany, uzavírá se sám do sebe. V jednom okamžiku mi snímek také silně připomněl Klass...Režie: Babak Najafi. ()
Snímek Sebbe přináší drsný příběh dospívajícího kluka, se kterým se život vůbec nesere, a činí tak realistickým a krutým způsobem, jakým dokáží snímky natáčet snad jen severské země. Depresivní, bezvýchodné. Sebbe vede tak bezútěšný život, v němž není snad nic, co by ho těšilo, z čeho by měl radost. Jakoby v něm nebylo místo pro radost, úsměv či pochopení. Slunce do jeho života zrovna moc nesvítí, zato mračna a temná obloha je všudypřítomá. Jen jsem si během sledování říkala, jestli už si nezažil dost a kolik toho ještě musí snést. Už jsem se hrozila tragického konce, ale naštěstí pro něj, se alespoň tato situace nakonec v dobré obrátila. Snad na něj čeká lepší život. Výborné výkony obou hlavních představitelů. ()
Možná by si hoch Sebbe měl zkusit naproKLAMovat do mozku nějaké ty standardní Karnaughovy mapy, Hornerova schémata, Grayovy kódy, převody z binárky do hexadecimálky, a podobné sionistické požadavky. Ještě by mu chyběl čip pod kůži, aby potěšil paní učitelku, která mu tají důležité informace o iluminátech. ❌ ()
Pomalu plynoucí drama dvou ztracených lidiček Sebbeho a jeho matky, které vás chytne za srdce svou ponurostí a bezútěšností v jejich nelehké životní situaci. Velmi citlivý Sebbe, který ve svých patnácti letech má jako každý mladý kluk své sny, ale musí se potýkat s tvrdou realitou nejen ve škole, ale i doma, kde i přes svou lásku k matce cítí a je mu dáno i najevo, že je pro ní jen další z mnoha přítěží. Sebastian Hiort af Ornas hrál svou roli skvěle a jeho smutný výraz ve tváři se přenesl i na mě, takže emoce fungovaly. Na debutní snímek Babaka Najafiho, až na pár momentů se to určitě povedlo. SPOILER: na dárek matka peníze neměla a na cigarety a chození do restaurace ano? A s tím dynamitem na konci to bylo absolutně nereálné! KONEC SPOILERU. Po vizuální stránce vynikající a za závěrečnou písničku musím určitě přihodit jednu hvězdu. ()
Jakmile je pod názvem filmu napsáno, že se jedná čistě jen o drama a země původu je jeden z pěti skandinávských národů, můžete si předem být jisti, že ačkoliv to bude jakékoliv drama, víceméně pokaždé Vás sejme. Sebbe je film debutanta Babaka Najafiho, který je zaručeně čistokrevným Švédem s Íránskými kořeny. No a už ten tuhle životní depku zvládl naprosto s přehledem. Sebbe žije v dost průserový rodině čítající jednu matku. Sám je součástí šikany a přitom není vůbec hloupej. Dětskej svět je ale přeci jen něco jinýho a tak v jeho očích sledujete čiré zoufalství, které na něj střílí depresivní šípy ze všech stran jeho života. Postavu Sebastiana zahrál Sebastian Hiort af Ornäs naprosto luxusně. Vyčetli jste mu, jen z očí, prakticky všechno to smutné. Závěr už byl brutální přeháňka, ale na druhou stranu splnil to, co si režisér od něj vyžádal. Byl jsem napjatej jak struna od balalajky. ()
Reklama