Režie:
Agnieszka HollandScénář:
David F. ShamoonKamera:
Jolanta DylewskaHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Robert Więckiewicz, Benno Fürmann, Agnieszka Grochowska, Maria Schrader, Herbert Knaup, Marcin Bosak, Julia Kijowska, Jerzy Walczak, Oliwer Stańczak (více)Obsahy(1)
Drama natočené podle skutečných událostí, které se odehrály v nacisty okupovaném Lvově (tehdy Polsko, nyní Ukrajina). Leopold Socha, malý polský zlodějíček a zároveň údržbář místních kanalizací, schová za peníze v podzemním labyrintu skupinu Židů, kteří se snaží uniknout likvidaci lvovského ghetta. Zpočátku je hlavním Leopoldovým motivem cynická snaha vydělat, postupně ale vzniká mezi ním a skupinou zvláštní pouto, které se s každou novou dramatickou událostí v podzemí prohlubuje. Když skupině dojdou peníze, Leopold vidí, že je nemůže opustit a skrývá její členy dále, za což jemu i celé jeho rodině hrozí smrt. Film diváka díky skvělé režii a kameře doslova vtahuje nejen do atmosféry tmavého lvovského podzemí, ale i do výjimečného příběhu mužů, žen i dětí, kteří se čtrnáct měsíců snaží za neustále vzrůstajícího nebezpečí vyhnout smrti. Snímek se vymyká obvyklým hollywoodským schématům, ve kterých jsou pouze dobré a špatné postavy. Zde mají hrdinové obě stránky, o to jsou ale lidštější, působivější a nám bližší. (oficiální text distributora)
(více)Videa (7)
Recenze (144)
Tady se člověk neubrání porovnávání se Schindlerovým seznamem. Spielberg ve svém opusu vsadil na emoce a patos, vždycky si vzpomenu na červený kabátek malé židovské holčičky v jinak černobílém filmu. To Agnieszka Holland patos prakticky vypustila a prostě jen vypráví příběh normálního člověka, který se tak nějak shodou okolností stal hrdinou. Emoce tam samozřejmě jsou taky, ale nijak řvavé, takové jemnější, klidnější, prostě ženský pohled na věc a to je pro mě nakonec malinkatou vadou na kráse, protože to škodí zapamatovatelnosti. ( velmi subjektivní soud). Takových filmů však jen houšť, poněvadž nikdy bychom neměli zapomínat na minulost a vždy bychom se z ní měli umět poučit, škoda jen, že to pořád neumíme. ()
Pro mě bylo příjemné, že tady vystupují neokoukaní herci, až na Marii Schraderovou, takže celý ten příběh získal realistickou podobu a nabyl na autentičnosti, což dokážu ocenit. Neumím si představit, že by Leopolda Sochu hrál třeba Daniel Craig. Chybělo mí více dramatičnosti, ale chápu, že filmy podle skutečných události se musí držet určité linie. Ovšem, s tím se přece dá taky pracovat. Nemusím mít vyloženě ždímačku citů prošpikovanou jednou napínavou scénou za druhou. Více "šťavnatosti" by nevadilo. Dohánět "šťavnatost" sexuálními scénami mi přišlo zbytečné a vadilo mi to. Těch sexuálních scén tam na mě bylo příliš. Mě by stačila jedna, maximálně dvě. Viděno v původním znění s titulky. ()
Film Agnieszky Holland je příliš dobrý na to, aby se na jeho základě ironicky glosovalo klišé o tom, že nám stačí mít žida v posteli, ale Poláci jich musí mít plné kanály. Něco takového by si film skutečně nezasloužil, ale právě pro svou velmi vyrovnanou formu snese i takovou myšlenku. Jsem určitě za české vnímání, které ocenilo černý humor i okouzlení temnotou. Hollandová zkrátka umí a opírá-li se o tak silné téma a pracuje s tak dobrými lidmi z celého světa, bylo by překvapením, kdyby neuspěla. Ale ona překonala i Evropu, Evropu a přinesla nový rozměr kapitolám z 2. světové války. Herecky jsem nejvíce ocenila Marii Schrader a Herberta Knaupa. #čsfdprojekce ()
I přes hodně dobré ohlasy (festivalové kritiky, polský zástupce na Oscary) jsem byl opatrný a čekal spíš klasický sentimentální patos a těžký doják. A ono vůbec, In Darkness je opravdu lehce natočený (viz uživatel nehru) film, nezatížený hutným hudebním doporvodem (na to jsem v posledních letech u filmů z války skoro alergický) a tezovitostí. Polský Jeremy Renner (jako fakt) Robert Wieckiewicz v hlavní roli je vynikajicí. Doporučuji servírovat jako dvojfilm spolu s Wajdovými Kanály ()
V úvode ma veľmi štvala dynamická kamera, ktorá si na môj vkus veľmi zle vyberala objekty, neskôr sa film prehupol do deja v tme, o čom tento film vlastne je, no podľa mňa tam bolo až príliš hystérie, čakal by som skôr beznádej a odovzdanosť, ale mohlo to tak byť, takže sa nesťažujem, záveru však chýbal akýsi silnejší citový výboj, no chápem, že sa to sústreďovalo hlavne na ten citát o židoch. Porovnávať tento film s Pianistom, Schindlerovým zoznamom, či inými ako Predčítačom, ide len ťažko. Neberte to ako neúctu k tým ľuďom, no film je nuda. Je to drsný film, ktorý nevyniká výraznejšími scénkami, zaujímavosťou deja, no má opäť silný príbeh, technicky so všetkými tými detailami okolo sa mi to tiež nepáčilo. Agnieszka Holland podľa mňa nie je až tak výrazná režisérka, má na konte síce zaujímavé témy, ale žeby vynikala niečím neobyčajným, to nepotvrdila ani tu. Venuje sa veľmi obkecom a to robí jej filmy zdĺhavé a nenecháva priestor pre oporné body deja, ktoré by film rozvíjali, vyrobili zvraty, mnohé im neverím a v mnohom sú podľa mňa prázdne, aj keď možno celkovo nie sú zlé, tento mi príde tiež fádne. Keby sa odohrával v kanáloch Varšavy, vyzeral by asi inak, beriem aj Ľvov, no jednalo sa o malú skupinu ľudí, kde sa rozvíjali vzťahy, ktoré by mi v takomto filme veľmi nechýbali, ale zas chápem, že nudu a nepohodlie z reality sa snažili dostať do filmu aj cez tieto momenty a tak to zas s kritikou netreba preháňať. ()
Galerie (57)
Zajímavosti (16)
- Pro výběr vhodného kanálu pro natáčení navštívila Agnieszka Holland několik kanálů v různých městech. Ty nejhezčí prý podle jejích slov mají v Montrealu. (MzK)
- Film byl roku 2011 nominován na Oscara americké Akademie filmového umění a věd v kategorii nejlepší cizojazyčný film. Nakonec však cenu vyhrál film Rozchod Nadera a Simin (2011). Na Oscara za nejlepší cizojazyčný film byly nominovány i předchozí tituly režisérky Holland o holokaustu Bittere Ernte (1985) a Evropa, Evropa (1991). (JoranProvenzano)
- Po natočení filmu se Agnieszce Holland ozvala pamětnice Krystyna žijící v New Yorku. Potvrdila autentičnost filmu, jehož první zhlédnutí proplakala. Sama o stejném tématu napsala knihu, o které však nikdo z tvůrců nevěděl. Dokonce si mysleli, že již žádný pamětník nežije. Účast Krystyny na festivalové premiéře filmu prý pro Holland byla tím nejdojemnějším, co vůbec v životě zažila. (JoranProvenzano)
Reklama